NETFLIX-ANIMAATIOSARJA
ETERNIAN VAARALLISIN MIES
Ymmärrettävää, että olet turvautunut merirosvouteen,
onhan naamasi heidän lipussaan.
Mer-Man ja minä olemme liittoutuneet epäpyhästi sinua vastaan!
Sillä vaikka olemmekin monin tavoin erilaiset,
meillä on yksi yhteinen asia:
He-Man-inhomme!
Kun suolavesi täyttää keuhkosi ja olet vetänyt viimeisen hengenvetosi,
tiedä, että minä, Mer-Man,
nyhdän voimamiekan kylmistä käsistäsi.
Odottaisin kovasti seuraavaa nahisteluamme,
mutta se lienee turhaa.
Mitä jos maalaisimme aluksen kauniin harmaaksi?
Asemies pani sinulle luun kurkkuun.
Heittikö hän oikeasti luuvitsin?
He-Manilla oli sisällä kököttävän teinin huumorintaju.
He-Man oli palvottu nössö.
Asemies oli aina se oikea uhka.
Sanoin kerta toisensa jälkeen käärmevuorilaisille,
että hän oli Eternian vaarallisin mies.
Sekö, jolla on vedenalaiset laserit, vai? Pakko tavata hänet.
Nuoruuden hömpötystä.
Minuakin kiehtoivat vaaralliset miehet, kun olin kaltaisesi typerä tyttö.
Anteeksi, mitä? -Älä haaskaa aikaasi vaarallisiin miehiin.
He ajattelevat vain itseään. Et saa koskaan heiltä yhtä paljon hellyyttä.
Älä kuuntele Häijy-Lynin neuvoja, Andra.
Muista: hän on ainoa, jolla on ainakin yksi luuranko kaapissaan.
Mutta minä en taida olla ainoa täällä, joka salailee tunteitaan.
En tiedä, miksi kuvittelin Häijy-Lynin olevan mukava.
Senkin typerä rampa vanhus!
Taikuutta ei ole kylliksi kaikille ja sinä kaadoit koko kupillisen -
Eternian vähäistä lumottua vettä!
Tuosta saat maksaa.
Pysäyttäkää harhaoppiset!
Emolevy vaatii heidän pahanhajuisen lihansa uhrattavaksi!
Taikuus on kuollut!
Kauan eläköön pyhä hammasratas!
Suljin sen!
Kuka kehtaa…
Aika yhtyä emolevyyn.
Noin paljon silmiä, etkä siltikään havainnut tuloani.
Minulla ei ole aihetta riitaan, Petomies.
Kaikki häntä uhkailevat saavat minusta vihollisensa.
Jätä säälittävät pyhiinvaeltajat taikavetensä luo ja häivy.
Tai vannon kautta Skeletorin luiden, että pääset hengestäsi.
Sääli, ettemme näe silmästä silmään.
Aikamoista.
Pärjäsit hyvin puolustaessasi sitä vanhusta.
Tiedän vanhuksista yhtä ja toista.
Duncan?
Aurinkoni ja kuuni,
anelen anteeksiantoa.
Anteeksi, että salasin sinulta pitkään liikaa.
Jos saan uuden tilaisuuden, vannon…
Ei ole aikaa perhedraamalle.
Tarvitsemme asemestarin taitoja.
Mekö?
Sinun pitää takoa voimamiekka uudelleen.
Eikö muuta?
Muistatko, että jos edes hitsaan kaksi metallikappaletta yhteen,
minut voidaan teloittaa?
Menetin arvonimeni kuninkaallisella julistuksella,
mutta jos en vie tätä kuppia takaisin,
menetän paljon enemmän.
Menetän ystäväni.
SANKARI
Orko!
Teela, sinäkö siinä?
Pikkuinen näyttää sairaalta.
En ole liian sairas tehdäkseni taikoja.
On huone pimeä ja iloton,
tuo yllemme säteitä auringon.
Olen pahoillani, Teela.
Taidan olla hieman huonovointinen.
Tämä auttaa.
Juo lumottua vettä, ystäväni.
Miten tässä näin kävi?
Koska Eterniassa ei ole enää taikuutta,
minun ja tämän hölmön kaltaisten velhojen on käynyt huonoimmin.
Olen kuninkaallinen hölmö, kiitos vain.
Ja kuningas Randorin sekä kuningatar Marlenan palatsin ainoa trollalainen.
Kunnes kuningaspari antoi minulle lähtöpassit -
prinssi Adamin…
He-Manin…
Kaipaat häntä yhä
Joka päivä.
Luulin sen helpottavan ajan myötä.
Niin minäkin.
Tämä on hyvin liikuttavaa,
mutta on selvää, ettemme voi haaskata aikaa.
Tulimme pyytämään häpäistyä Asemiestä hänen avukseen.
Autatko siis vai et?
Valitan.
Mutta maailmanpelastuspäiväni ovat takana päin.
Entä vastuusi Eternian suhteen?
Olin vastuussa prinssi Adamista, mutta hänhän ei ole täällä.
Joten en sovi millään tavoin palvelemaan kuninkaallista perhettä.
Melkein uskoin, että olit muuttunut.
Mutta olet sellainen kuin lähtiessäni.
Murtunut vanhus, joka huolehtii kuninkaallisista -
muttei lainkaan itsestään.
Vakuutan, ettei se ole totta.
Roboto!
Perhe voi olla monta asiaa, Teela.
Sijaistytär, jonka kasvattaa omanaan.
Sijaispoika, josta rakentaa parhaan version itsestä.
Peloton ystävä, joka uskoo toiselle salaisuutensa.
Jopa toisesta ulottuvuudesta tullut maahinen.
Perhe on sellainen, jona sen käsitämme.
Ja vaikka sinua rakastankin, Teela,
en voi hylätä tätä perhettä.
Minä voin. Antakaa minun tulla mukaan.
Ei tule kuuloonkaan. Olet liian sairas edes kävelläksesi.
Minun ei tarvitse kävellä.
Voin leijua!
Se ei ole turvallista, Orko.
Menemme Subterniaan, kuolleiden maahan.
Hänen ulkonäöstään päätellen olemme jo perillä.
Arvostan tahtoasi, mutta jätä tämä väliin.
Ole kiltti, Teela.
Vietin elämäni parhaat ajat kanssasi.
Ja vain se voi auttaa minua nyt. Lisää elämää.
Elämä on tuolla ulkona.
Joten ota minut mukaan seikkailuun,
kuten ennen vanhaan.
Vielä tämän kerran.
En tuota pettymystä, kuten silloin.
Lupaan. Olen kiltisti.
Vaikka tulisitkin mukaan,
vain Duncan osaa takoa voimamiekan.
Entä joku, jolla on Duncanin muisti?
Sinäkö? Et kyllä lähde. Oletko hölmö?
Jos olen, sitten sinäkin olet,
sillä hermoratani perustuvat omillesi.
Nuorempi sinä rakensi minut,
joten yritän vain toimia juuri niin kuin sinäkin.
Toimin muistojesi pohjalta,
eli jos sinä osaat takoa sen miekan, minäkin osaan.
Ja koska olet minä, tiedän etten hyväksyisi kieltävää vastausta.
Jos kerran molemmat lähdette,
minä seuraan perhettäni.
Et. -Enkö?
Mitä tarkoitat?
Roboto voi takoa miekan, joten hän tulee.
Duncan lähtee Harmaakallon linnaan.
Harmaakalloonko? Olet toki vihainen, mutta Randor julisti…
Kyse on Velhottaresta.
Hän kuolee.
Hänellä on vain Cringer turvanaan.
Jos Tri-Klops teknokultteineen todella aikoo tuhota taikatoteemit,
miten pian he suuntaavat Harmaakallon linnalle?
Sanoin, etten aio enää salailla, joten pitää kertoa vielä yksi asia.
Ehei. Ei ole enempää aikaa perheriidoille.
Pallon kekäle on enää vain puolet eilisestä.
Kerron sen sitten toiste.
Jos hyvin käy.
En tiedä, mitä ajattelen menneistä,
mutta jos haluat hyvittää kaiken,
pelasta Velhotar, isä.
Onpa upeaa.
Pidän tällaisista paikoista.
Avarista, armottomista, alkukantaisista.
Et ollut viimeksi kovin innoissasi.
Pidin Kristallimerestä.
Seurasta en piitannut.
Jauhoit koko ajan He-Manista.
Ja sinä Skeletorista.
Olin hölmö!
Omistautumukseni esti minua näkemästä,
että olisin voinut olla yksi universumin valtiaista.
Olen synnynnäinen hallitsija.
Mutta oman kohtaloni sijaan -
uhrasin puolet elämästäni auttaen häntä toteuttamaan omaansa.
Hän on nyt kuollut. Elämä jatkuu.
Kuten sinullakin, vai?
Et ole jatkanut elämääsi, pakoillut vain.
Jos jokin kuolee, se haudataan. Jos ei, sitä hoivataan.
Mutta sinun on kohdattava asia, tai se riivaa sinua ikuisesti.
Ei tarvitse saarnata. Olen sinut asian kanssa.
Sanoi soturi matkalla helvettiin.
Tällaisia päiviä sitä ei luulisi muistavansa.
Mitä? Totta kai muistan tämän päivän.
Miksen muistaisi?
Vietin vuosia taistellen Eternian parhaiden sotureiden rinnalla.
Ja nyt olen unohtanut valtaosan.
Muistoni ovat yhtä mössöä.
Jos siis aiot elää seikkaillen,
kannattaa pitää päiväkirjaa.
Kirjoita ylös kaikki, mitä teet,
myös hassut ja unohdettavat asiat.
Sillä kun seikkailut päättyvät, käteen ei jää muuta kuin -
hyvät ystävät ja onnelliset muistot.
Mikä tuo oli?
Aquaticalaisia!
Mer-Man! Vapauttakaa meidät heti.
Meren herra ei ehdi kuunnella säälittävää aneluanne,
mutta ehdin kyllä kuulla, kuinka kuolette.
Senkin katala kampela!
Taistelimme rinta rinnan Skeletorin kanssa!
Ja kun Skeletor kuoli, olisimme voineet ottaa Eterniasta vallan.
Sinä maalla ja minä meressä. Olisimme voineet hallita universumia!
Ilman Skeletorin raivokasta egoa ja He-Mania tiellämme -
valta olisi voinut olla meidän!
Mutta ei, unohdit Mer-Manin!
Nyt et unohda Mer-Mania enää koskaan!
Pannaanko fisu fileiksi, arvon rouva?
Ei.
Hänen valtansa merellä voi yhä auttaa meitä.
Sanoin, että mene Harmaakalloon.
Ja minä sanoin, että rakastan sinua.
Tarjoamme vaihtokauppaa.
Vie meidät turvallisesti Subternian porteille ja palautamme sinut syvyyksiin.
Jos kieltäydyt,
mätänet auringossa, kunnes et kelpaa edes lokeille.
Taikuus lienee täällä vahvempaa kuin Eternoksessa.
Tunnen olevani enemmän oma itseni.
Eli etsimämme voimamiekka on lähellä.
Hoidin oman osuuteni sovitusta.
Vapauta se vonkale.
Meri ei unohda koskaan, Häijy-Lyn.
Enkä unohda minäkään.
Onpa niljakas tyyppi.
Mitä? Ajattelitte kuitenkin samaa.
Poistukaa Subterniasta mahdollisimman pian.
Kuolleiden maassa mikään ei elä kauaa.
Arvon herrasväki: Subternian portti.
Miten se avataan?
Pysykää kaukana.
Minun pitää mennä, mutta ymmärrän, jos ette tule mukaan.
Tämä paikka on täynnä pimeyttä ja kauhua.
Ei hätää, Teela. En pelkää.
Olet siis todellakin hölmö.
Tekstitys: Sonja Lahdenranta