EN ORIGINAL-KOMEDISPECIAL FRÅN NETFLIX
"BERÄTTA NÅT
NI HAR INGET ATT BERÄTTA
JAG DÖR HELLRE ÄN LYSSNAR PÅ ER."
KENDRICK LAMAR PULITZERPRISTAGARE
"JAG VET ATT RIKTIGA NIGGAS GILLAR DET" - SHAWN CARTER (MILJARDÄR)
Jag drömde när jag skrev det här
Ursäkta om det spårar ur
Men när jag vaknade i morse
Trodde jag att det var domedagen
Himlen var lila
Folk sprang omkring överallt
Det här är takten i låten. Prince säger...
Jag flyr från min egen undergång
Du vet att jag inte ens brydde mig
Kära Atlantabor,
vi får aldrig glömma...
...att Anthony Bourdain...
...begick självmord.
Anthony Bourdain hade världens bästa jobb inom showbusiness.
Killen flög jorden runt...
...och åt jättegod mat med toppenmänniskor.
En man med ett sånt jobb
hängde sig i en lyxsvit i Frankrike.
De säger 2000-noll-noll
Slut på det roliga, hoppsan, det är över
Så ikväll tänker jag festa
Som om det var 1999
Jag kände en kille i skolan,
ett förortsgeni.
Den jäkeln hade så bra betyg
att han tog sig från förorten till en Ivy League-skola
med ett fullt stipendium.
Där lyckades den jäkeln komma in
på en av landets bästa juristutbildningar.
När han gick utbildningen
träffade han en kvinna och blev kär.
De skulle gifta sig.
Han berättade det. Han var hemma över jul.
Jag sa till honom: "Du,
den skiten kan du göra senare."
Men han var kär.
Han lyssnade inte.
Han gifte sig medan han pluggade juridik och tyvärr skilde de sig
medan han pluggade juridik.
Han var en nigga från förorten.
Han hade inget...
...och subban tog hälften.
Sen såg jag honom inte på flera år. Men för två år sen
var jag hemma och shoppade i D.C.
Jag skulle köpa strumpor till min son.
Jag går till affären. Vem är butikschef?
Han.
Klädd som en sportdomare.
Han är 45 år!
Vi tog några glas den kvällen och han berättade allt.
Han sa att han bott hos sin mamma i tio år
för att komma på fötter.
Men det är inte poängen.
Poängen är
att han inte tänkte på att begå självmord.
Han lever och mår bra i D.C.
Jag föreslog att han skulle testa.
Jag sa: "Du kanske..."
Ingens liv är perfekt.
Oavsett hur det ser ut utifrån
vet man inte vad som pågår på insidan.
Jag har ett bra liv. Det är inte perfekt, men det är bra.
Mitt liv är som en terrasspool. Har ni sett en sån?
Det är en bassäng.
Så ikväll blir inledningen lite annorlunda.
Ikväll ska jag göra nåt
jag inte är så bra på, men som jag gillar.
Ikväll ska jag göra några imitationer.
Jag har bara två.
Den första är lite fånig, men jag gillar den.
Här kommer den. Är ni beredda?
Det här är min imitation
av Amerikas grundare
när författningen skrevs.
Är ni redo?
Här kommer den.
Rappa på. Skriv klart författningen, nigga.
Jag försöker sova här.
Inte illa, eller hur?
Nästa...
...nästa är lite svårare.
Ni ska gissa vem jag imiterar.
Jag måste gå in i rollen. Ni ska gissa.
Här kommer det.
Du där. Hallå!
Om du gör nåt fel här i livet och jag får veta,
tar jag allt ifrån dig, oavsett när jag får veta det.
Det kan vara idag eller om 15, 20 år.
Får jag veta är det slutet för dig, din jävel.
Vem är det?
Det är ni!
Så låter publiken i mina öron.
Det är därför jag inte är ståuppare hela tiden,
för ni är de jävligaste
jag försökt underhålla
i hela mitt förbannade liv.
Jag är less på det.
Det är en svår tid för en kändis.
Det är över. Alla är dödsdömda.
Michael Jackson har varit död i tio år
och killen har två nya fall.
Om ni inte sett dokumentären...
...så ber jag er:
"Se den inte."
Den är motbjudande.
Det kändes som om HBO stack bebissnoppar i öronen på mig
i fyra timmar i sträck.
Riktigt äckligt.
Jag vill inte veta allt det där.
Tydligen gillar Michael Jackson att ta sig en rejäl titt på anus.
Han stirrade på folks rövhål.
Det var vad de sa. Så äcklig var dokumentären.
Jag ska säga nåt jag inte får säga.
Jag vill vara ärlig.
Jag tror inte på de jäklarna.
Jag tror inte på dem.
Men...
...låt mig förklara.
Jag är känd som nån som skyller på offret.
Fattar ni? Om nån säger till mig: "Dave,
Chris Brown slog Rihanna."
Då säger jag: "Vad hade hon gjort?"
"Dave, Michael Jackson utnyttjade barn."
"Vad hade barnen på sig då?"
Jag tror inte han gjorde det.
Men även om han gjorde det...
Vadå?
Det är ändå Michael Jackson.
Mer än hälften av alla här i salen
har blivit utnyttjade.
Men inte var det av Michael Jackson, eller hur?
Ungen blev avsugen av kungen av pop.
Vi får nöja oss med pinsamma Thanksgivingfiranden.
Tänk vad bra det måste ha känts att gå till skolan dan efter.
"Billy, hur var din helg?"
"Min helg?
Jag blev avsugen av Michael Jackson.
Och det var min första sexupplevelse.
Om det börjar så är allt möjligt!"
Det låter kanske hårt, men nån måste lära barnen.
Man får inget gratis.
Han kommer att vilja kika dig i röven.
Vet ni varför jag inte tror på det?
Om Michael Jackson utnyttjar barn,
varför inte ta Macaulay Culkin?
Culkin sa i en intervju
att Michael Jackson aldrig gjort nåt olämpligt mot honom
eller nån i omgivningen.
Tänk på saken.
Alltså,
jag är ingen pedofil.
Men om jag vore det
skulle jag knulla Macaulay Culkin.
Det säger jag direkt.
Jag skulle bli en hjälte.
"Killen där har knullat ungen i Ensam hemma.
Och ni vet hur svårfångad han är."
Förståndet säger: "Nej"
Okej då. R. Kelly är annorlunda.
Jag gillar att slå vad.
Jag slår vad om att han nog gjort det.
Det är jag rätt säker på.
Det var illa. För några år sen
hade jag en show i Detroit.
Jag satt backstage i logen
när en tjejkompis, Dream Hampton, kom in.
Precis innan jag skulle gå upp på scenen sa Dream:
"Jag håller på med en dokumentär om R. Kelly.
Vill du vara med i den?"
Jag sa: "Nej, det är lugnt."
Jag gick upp på scen och glömde det. Men två år senare
kom dokumentären ut: Surviving R. Kelly.
Och när den kom ut
gjorde Dream reklam för den och pratade om mig.
Hon sa: "Jag bad Dave Chappelle vara med i dokumentären
och han sa att det var för kontroversiellt för tv."
Bitch, så sa jag inte.
Så pratar inte jag.
"För kontroversiellt." Jag skulle aldrig säga så.
Men jag ska berätta varför jag inte var med i dokumentären.
Det var av en enkel anledning. Det vill jag understryka.
Jag var inte med av en enkel anledning,
och det här är viktigt:
Jag känner inte människan!
Jag vet bara det folk berättat.
Jag umgås inte med killen. Inte alls.
Vad fan ska jag vara med i dokumentären för?
R. Kelly har kommit ut med en ny sexvideo.
Kan ni fatta det?
Killen spelar in fler sexvideor än skivor.
Han är som DJ Khaled, men med sexvideor.
Ännu en. Vad fan!
Det blir många till slut.
Den sista är så dålig att de inte visade den.
Helt otroligt.
Åklagaren i Chicago gav en presskonferens
och läste en utskrift av videon för media.
Har ni hört på maken?
Killen läser sexvideon.
Den var så dålig att R. Kelly
lät skyldig i utskriften.
Helt jävla otroligt.
Tjejens ålder nämndes 16 gånger.
Helt galet.
Vilken jäkla idiot. Han låg med henne
och sa: "Vilken skön 14-årig fitta."
Hon sa: "Gillar du min 14-åriga fitta?"
Han sa: "Ja, det gör jag." Jag tänkte: "Håll käften, för fan."
Du får väl hjälpa din advokat lite.
Spelar du in en video, så säg: "Vilken skön...
...36-årig fitta."
Då säger advokaten:
"Min klient trodde uppenbarligen att kvinnan var 36
eftersom han säger det 16 gånger i videon."
Men de kommer att fatta att du ljuger.
Alla vet...
...att det inte finns sköna 36-åriga fittor.
Det spelar ingen roll vad jag säger.
Kollar du på det här på Netflix,
bruden, tänk på att du klickade på mig.
Nu är man ute efter kändisar.
Oavsett vad jag säger, så åker alla fast.
Jag tycker inte att jag gjorde nåt fel,
men vi får se.
De tog till och med Kevin Hart.
Kan ni tänka er det? Låt mig berätta om Kevin Hart.
Kevin Hart drömde om att vara värd på Oscarsgalan.
Han sa det till mig.
När han sa det minns jag att jag tänkte:
"Vilken konstig dröm för en afroamerikan."
Vem drömmer om att vara värd på Oscarsgalan?
Kevin gjorde det.
Och han lyckades.
Mot alla odds blev Kevin
världens mest kända skådis
och han fick jobbet som bara en svart man hade haft.
Han skulle vara värd på 80:e Oscarsgalan.
Jag vet inte vad ni vet,
men Kevin Hart är näst intill perfekt.
Han är bland de mest perfekta jag vet.
Faktum är
att Kevin är fyra tweetar från att vara perfekt.
För tio år sen
kom Kevin med några homofobiska kommentarer.
Jag tänker inte säga vad han sa,
för det här är ändå Atlanta.
Ni fattar vad jag menar.
Det finns säkert en massa gaykillar här ikväll...
...med sina fruar.
Jag vill inte förolämpa nån.
Okej, jag ska berätta vad han sa.
Men tänk på att det inte var jag som sa det.
Det är Kevins ord.
Det var länge sen.
Jag citerar inte för jag är dålig på att återge skämt.
Kevin sa...
...att om hans son skulle visa tecken på
homosexuellt beteende hemma skulle han straffa honom.
"Hallå, det där är gay."
Sen skulle han drämma ett dockhus
i skallen på barnet.
I gayvärlden blev man rasande.
Jag förstår dem.
Jag har många gayvänner.
Alla, 100 % av dem,
har berättat hemska historier om all skit de fått uthärda
för att få vara sig själva.
Helt galna historier.
Men ingen av historierna
har handlat om att...
...en far drämmer ett dockhus i skallen på nån.
Kevin skojade nämligen.
Tänk på saken. Man skulle få köpa ett dockhus
för att kunna slå honom med det.
Låter det rimligt? Skulle nån göra det?
Gayvärlden blev upprörd. De satte så mycket press
på Academy of Motion Pictures and Sciences att de sa
till Kevin: "Om du inte ber dem om ursäkt
får du inte vara värd på Oscarsgalan."
Då sa Kevin: "Skit samma. Jag slutar."
Sen bad han om ursäkt på varenda talkshow i USA i sex veckor.
Kevin klantade sig.
Jag förstår misstaget,
för jag gjorde samma misstag i början.
Det var för 15 år sen.
Det var när jag gjorde Chappelle's Show.
Tack.
På tv-bolag
finns en avdelning som sköter normer och praxis.
Avdelningen bestämmer vad man får och inte får säga på tv.
Sköter man sitt jobb hör man inget från dem.
Men gör man Chappelle's Show
hör de av sig hela jäkla tiden.
Tänk på att det var för 15 år sen.
Jag begick ett misstag. Jag insåg det inte själv.
Jag hade skrivit en sketch...
...med ordet...
..."bög" i manuset.
Så avdelningen för normer och praxis kallade på mig.
Jag visste inte varför de kallade på mig, men jag gillar chefen.
Hon är rättvis
och var en av mina favoritkollegor.
Jag satte mig. Vi hade ett trevligt samtal.
Hon sa: "Sketcherna är jättebra."
Jag sa: "Vad kul. Varför är jag här då?"
Hon sa: "Det finns inte en chans...
...att du får säga ordet...
'bög' på vår kanal."
Jag visste inte det. Jag försvarade mig inte.
Jag sa: "Okej. Jag tar bort det. Hej då."
När jag gick kom jag på en sak.
"Renée, en snabb fråga.
Jag vill bara veta.
Hur kommer det sig att jag kan säga 'nigga' ostraffat,
men inte 'bög'?"
Hon sa: "För du, David,
är inte gay."
Jag sa: "Renée,
jag är ingen nigga heller."
Men då insåg jag inte det
som Kevin tvingats lära sig,
att vi bröt mot en oskriven regel inom showbusiness.
Ni kommer att hålla med när jag säger den.
Regeln är att vad man än gör i sitt skapande
så får man aldrig reta upp...
...alfabetsmänniskorna.
Ni vet vilka jag menar.
De har snott åt sig 20 % av alfabetet.
Jag undviker att säga bokstäverna så att de inte blir arga.
Det är för sent nu.
Jag pratar om L:en, B:na, G:na
och T:na.
Jag har alla möjliga alfabetsvänner.
Vi gillar varandra.
Jag har vänner som är L och vänner som är B.
Jag har vänner som är G.
Men T:na avskyr mig.
Och jag förstår dem.
Det är mitt fel, inte deras.
Jag kan inte låta bli att skämta om dem.
Jag vill inte dra skämten, men jag kan inte låta bli.
Man hör alltid bokstäverna tillsammans.
"LBGT, LBGT." Man ser dem som en enda rörelse.
Så är det inte.
Varje bokstav har sin rörelse.
De råkar bara åka i samma bil.
Och...
...jag tror...
Är vi i high school? Killen har kanske barnvakt.
Svara, nigga. Låt oss slippa höra skiten.
Jag snackar om nåt viktigt.
Tänk om vi skulle driva med honom
och han gick ut och sa: "Hallå." "Mamma är död." "Åh nej!"
"Mamma är död."
Vilken konstig timing på det samtalet.
Telefonen kanske är gay.
Som sagt...
...jag tror...
...att G:na kör bilen.
Det känns logiskt.
Det finns ju vita män bland G:na.
De försöker komma undan diskriminering och förtryck
och ni vet hur vita killar är.
"Vi kan de här vägarna.
Vi har byggt dem.
Spänn fast säkerhetsbältet. Vi kör er dit ni ska."
Så G:na kör bilen.
I passagerarsätet bredvid G:na sitter
så klart L:en.
Alla gillar L:en,
utom G:na.
Jag vet inte varför.
Jag vet bara att G:na inte gillar dem.
G:na ger dem alltid små gliringar.
Onödiga kommentarer. Inte elakt, men ändå.
De kan säga: "Det där skulle inte jag ta på mig."
Det enda som minskar spänningen mellan L:en och G:na
är B:na i baksätet.
Såja. Så ska det låta.
Ropa när ni hör er bokstav.
Om det är nåt L:en och G:na är överens om
så är det att B:na är jäkligt äckliga.
L:en och G:na tycker att de är giriga.
De sitter där i baksätet: "Ja, du,
jag kan ligga med vem som helst i bilen. Läget?"
Bredvid B:na,
lite avsides och med blicken ut genom fönstret,
sitter T:na.
Alla i bilen respekterar T:na,
men alla...
...ogillar dem också.
Det är inte T:nas fel, men alla i bilen känner
att resan känns längre på grund av T:na.
Alla irriterar sig på vad T:na säger.
Och då säger de inte ens nåt dumt.
De pratar bara för sig själva.
"Vad varm jag är."
"Håll käften. Håll käften, för fan.
Veva ner rutan din...
Subba, eller vad du nu är."
"Vadå?
Jag sa bara att jag var varm.
Kan vi stanna vid nästa avfart? Jag måste gå på toa."
"Ingen toa passar dig i de närmaste fyra delstaterna!
Håll käften, så att vi kommer dit vi ska."
När det knappt kan bli mer spänt i bilen
står Q:na och liftar vid vägkanten.
En vit kille i korta shorts går längs motorvägen.
G:na ser honom. "Han kan vara en av oss.
Hej, läget? Behöver du hjälp?"
Han kommer fram och tittar in genom rutan.
"Hej, killar, läget?
Tjejen.
Det pronomen som känns rätt för dig i baksätet.
Ja.
Jag vet inte vart jag ska.
Jag vet inte om jag är gay eller hetero.
Jag vet bara
att jag vill åka med i den här bilen."
Så han får kliva in och sätta sig mellan B:na och T:na.
Jag tycker synd om T:na.
Men de gör en förvirrad.
Det är inte mitt fel.
Lite får de skylla sig själva för mina skämt.
Det var inte jag som fick idén,
idén om att man kan födas i fel kropp.
De måste medge att det blir en rolig situation.
Det är jäkligt komiskt.
Om det hände mig skulle ni skratta.
Visst vore det komiskt?
Det tror jag.
Tänk om det hände? Tänk om jag var kines?
Men född som nigga. Vore inte det komiskt?
Jag skulle tvingas gå runt med den här minen.
"Hej, allihopa, jag är kines!"
Alla skulle bli arga.
"Gör inte den minen. Det är stötande."
"Vadå?
Det är ju så jag känner mig inombords."
Det är svårt att låta bli såna här skämt.
När jag kollar på sport också.
Tänk på saken.
Tänk om LeBron James bytte kön.
Fattar ni vad jag menar?
Får han vara kvar i NBA
eller, eftersom han blivit kvinna,
måste han byta till WNBA
där han skulle få 840 poäng per match?
Vad innebär egentligen jämlikhet?
Om kvinnor verkligen var jämlika män
skulle det väl inte finnas nån WNBA?
Ni skulle vara tillräckligt bra för att spela med oss i NBA.
Och här kommer en annan kontroversiell idé:
Ni skulle kunna...
...hålla käften.
Ledsen, tjejer.
Jag har Me Too-huvudvärk.
Ni tar kål på mig.
Det är jobbigt att behöva se vad som pågår.
Jag sa det i min senaste show
och fick mycket skit för det. Jag sa att ni hade rätt.
Men ert sätt att hantera det kommer inte att funka.
Men jag är partisk. Som sagt.
Louis C.K. var en god vän till mig innan han dog
i den där hemska runkolyckan.
Han var hemma. Ni har läst det.
Han runkade på sitt rum.
Det är där man ska runka.
Han sa: "Hörrni, jag tar fram snorren."
Ingen sprang därifrån.
Folk satt kvar. De tänkte: "Menar han allvar?"
Och han kom på sin egen mage.
Det var allt.
Vad utgör det för hot?
Har tjejer nånsin sett en man komma på sin egen mage?
Det finns inget mindre hotfullt.
Man ser bara hur de skäms och...
...hur sperman rinner som pannkakssmet.
Han gjorde inget som ger anledning att ringa polisen.
Tänk er det. "Hallå? Polisen." "Ja?"
"Jag pratar i telefon med skådisen Louis C.K.
och jag tror att han runkar
med mig på linjen."
Vad skulle polisen i Atlanta säga?
"Jaha, vad pratar ni om?"
De förstörde killens liv. Nu försöker han uppträda igen
och de menar att det skulle vara stötande för kvinnor.
Vad är tanken, tjejer?
Är sexismen död?
Nej, det har blivit tvärtom.
Jag sa att det skulle bli värre. De sa att det var fel.
Men åtta delstater, inklusive er delstat,
har röstat igenom de hårdaste abortlagarna
landet haft sen Roe mot Wade.
Vad var det jag sa?
Ärligt talat,
ingen bryr sig om vad jag tycker ändå.
Jag är inte för abort.
Håll käften, nigga.
Jag är inte för det, men jag är inte mot det heller.
Allt beror på
vem jag gör med barn.
Bara så att ni vet.
Jag struntar i er religion och tro.
Har ni snorre får ni hålla klaffen i den här frågan.
Allvarligt.
Det är deras beslut.
Rätten att välja är helt klart deras.
Jag anser att de har rätt att välja
och att de inte ska behöva rådfråga nån
förutom en läkare
om hur de använder rätten.
Mina herrar, det är rättvist.
Och mina damer,
jag anser också att om ni behåller barnet
ska mannen inte behöva betala.
Det är rättvist.
Får ni ta livet av ungen kan väl jag få överge den?
Det är mina pengar, mitt val.
Och om jag har fel, så har vi kanske fel.
Så det där får ni lista ut själva.
Vad fan håller vi på med?
Jag kan inte leva i den här nya världen.
Och medan vi oroar oss för den skiten,
se vad som pågår.
Tolv personer har just skjutits ihjäl i Virginia Beach.
Sånt händer varje vecka.
Det händer så ofta... Jag bryr mig inte längre.
Jag kom hem tidigt.
Jag bar en 12 000-dollarskostym, affärerna går bra.
Jag kom hem tidigt. Maten stod på spisen.
Har ni kommit hem då? Visst luktar det gott?
Min son såg mig och sa: "Pappa är hemma."
Han sprang fram för att ge mig en kram,
men han hade kycklingflott i hela ansiktet, så jag sa:
"Hallå, lille vän.
Kolla in kläderna. Det är en dyr kostym.
Kladda inte ner mig med kycklingflott."
Han sa: "Vadå kycklingflott?
Pappa, det är anka."
Jag blev tårögd.
Tänk att det gått så bra för mig att jag har ett barn
med ankflott i hela ansiktet.
Vi satte oss och pratade.
Jag berättade för min fru om föreställningarna
och mitt transskämt. Hon sa att hon avskydde det.
Vet ni varför hon avskyr skämtet? Hon är asiat.
Men vadå? Jag gör inte den minen hemma,
utom när vi bråkar.
Och vi bråkade inte.
Hon sa: "Sluta med det." Jag försökte byta samtalsämne.
"Hur går det i skolan?"
Min son sa: "Vi hade inga lektioner idag."
Jag undrade varför.
Han sa: "Vi hade en skolskjutningsövning."
Det kände jag inte till. Gör ni?
Barnen måste öva på
vad de ska göra
om nån börjar skjuta i skolan.
Det hade jag aldrig hört talas om.
Jag tvingades säga sanningen till mina söner.
"Min son...
Hör här.
Skit i övningen.
Om nån kommer till din skola
och vill skjuta så måste jag vara ärlig.
Du kommer nog att bli skjuten. Jag är ärlig.
Du har en känd pappa.
Jag pratar mycket skit.
De kommer att sikta på dig.
Så ligg lågt och spring i sicksack.
Och försök inte rädda nån. Förstått?"
Varför ska barnen öva på nåt de inte kan kontrollera?
Man lär dem bara att oroa sig.
Vilken idiotisk övning.
Och när man håller på med övningen
får inte skytten öva sig också?
Han sitter där och lyssnar med de andra barnen.
Han sitter där bak...
"Så var ska vi träffas?"
Okej.
Är man förälder är det skrämmande.
Det är jätteotäckt. Alla föräldrar kollar på varandra,
för vi vet att nåt av våra barn
kommer att skjuta.
Vi vet bara inte vem av oss.
Det enda vi vet säkert...
...är att om man är vit är risken...
...mycket större än för oss andra.
Det är vita barn som skjuter i skolor.
Det är inte klokt. Jag hatade också skolan.
Men det föll mig aldrig in
att döda alla i skolan.
Det är inte klokt.
Gör som jag. Testa grejer.
"Har du testat att skolka? Skolka!
Gå en runda och träffa andra ungar. Skit i skolan.
Testa droger. Har du testat droger? Det kanske kan..."
Riktigt otäckt.
Jag har tänkt mycket.
Jag ser inget fredligt sätt
att avväpna vita amerikaner.
Bara en sak kan rädda det här landet.
Det som alltid räddar det här landet:
afroamerikaner.
Precis.
Jag vet att många av er frågar er:
"Bör vi göra det?"
Ja, för fan.
Vad de än säger och hur de än får er att känna er,
kom ihåg att det här är ert land också.
Det är upp till oss...
...att rädda vårt land.
Och ni vet vad vi måste göra.
Det är för fan valår.
Vi måste ta det på allvar. Varje afroamerikan som kan
måste registrera sig...
...för att inneha ett lagligt vapen.
Först då kommer de att ändra lagen.
Själv avskyr jag vapen.
Jag tål dem inte.
Men jag har flera.
Jag vill inte, men jag behöver dem.
Glöm inte var jag bor. Jag bor i Ohio.
Om man kan nåt om Ohio vet man att ordet "Ohio"
är ett gammalt indianord.
Det betyder bokstavligen
de fattiga vitas land.
Jag vet inte vad som pågår här,
men min erfarenhet är
att fattiga vita älskar,
de älskar verkligen...
...heroin.
De får aldrig nog.
Först förstod jag inte vad jag såg.
"Varför är alla vita så sömniga här?"
Det är riktigt illa.
Jag kom ut från en nattklubb
häromnatten i Dayton. Bilen stod på en bakgata.
Det var folktomt.
Jag hade inga livvakter. Jag var ju hemma. Det var lugnt.
När jag öppnade bildörren,
helt ensam, tittade plötsligt
en vit heroinmissbrukare upp ur en soptunna.
Jag blev livrädd. Jag skrek.
Jag insåg att det var en kvinna. Hon var hög. Hon sa:
"Hallå där.
Hej. Det är ingen fara.
Jag är sjuk, okej?
Jag behöver knark.
Snälla? Jag suger av dig för fem dollar." Jag sa:
"Två."
Jag skojar så klart.
Det här med opiater är verkligen en kris.
Jag ser det varje dag. Det är illa.
Det förstör folks liv,
det förstör familjer.
Vet ni vad det påminner mig om?
Det påminner mig om oss.
De vita liknar oss under crackvågen.
Det är skrämmande att se.
Allt skitsnack på nyheterna
om hur splittrat landet är. Jag tror det inte.
Nu får vi inblick i varandras liv.
Det är galet, för jag får en bild av hur de vita
måste ha känt sig när de såg svarta crackmissbrukare,
för jag bryr mig inte heller.
"Kämpa på, ni vita.
Säg nej bara. Hur svårt kan det vara?"
Minns ni när ni sa så till oss? Men det är lugnt.
Jag är inte långsint. Nu har ni fattat.
När det hände era barn insåg ni att det var en hälsokris.
De är sjuka.
De är inte brottslingar,
utan sjuka.
Hur det än ligger till
så är jag beväpnad.
Mitt första vapen var ett hagelgevär.
Jag ville inte. Men jag flyttade till en bondgård.
Jag satt på verandan
och fick se en vit kille gå på mina ägor,
som om han hörde hemma där. Han bar ett gevär.
Jobbigt, eller hur?
Jag tänkte: "Vad fan gör han på mina ägor?"
Jag blev skitarg,
men jag var obeväpnad.
Så till slut
vinkade jag bara till honom.
Så fort han var utom synhåll
sprang jag till bilen och körde till Kmart.
Det är ett vitt, lantligt område.
Jag var nervös, killen var på mina ägor,
jag är svart och svettades.
Så jag sprang till vapenavdelningen.
Svart och svettig,
svettig och svart. Jag såg upp och...
Jag såg ut som en slav.
Jag sa: "Jag vill ha ett vapen. Genast."
Bara så där.
Killen ställde inga frågor. Han tog fram ett hagelgevär
och gav mig det.
Jag hade aldrig hållit ett vapen tidigare.
"Jag behöver kulor också."
Killen böjde sig ner under disken
och tog fram två lådor ammunition. Han sa: "Okej,
Vilken vill du ha?"
Jag visste inte.
På den ena lådan var det ankor.
På den andra rådjur.
Jag sa: "Vad är det i den med ankorna?"
Han sa: "Det är fågelhagel."
Sen sa han, och jag överdriver inte:
"Det dödar inte en man."
Han sa: "Det pepprar honom bara."
Jag sa: "Vad fan? Pepprar?"
Vet ni vad det betyder att peppra nån?
Det är när patronen går sönder
och hett hagel sprutar ut ur geväret.
Det dödar inte jäkeln,
men tränger in i huden och köttet.
Det måste göra ont.
Hett hagel?
Minns ni när Dick Cheney sköt en kille i ansiktet
och han överlevde? Det var fågelhagel.
Jag sa: "Och lådan med rådjur på?"
Han sa: "Det är rådjurshagel."
Med det kan du skjuta hål i en lastbil om du vill.
Vilken låda vill du ha?
Han höll upp rådjurslådan och skakade på den.
Jag trodde att han försökte lura mig. Jag sa: "Har du en låda
med en vit kille som går på mina ägor? För...
...det är den kalibern jag är ute efter."
Men jag visste inte att om man använder gevär i självförsvar
ska man köpa båda lådorna.
Den regeln kände jag inte till.
Man har sex skott i ett hagelgevär.
När man laddar det gör man så här.
Första skottet: fågelhagel.
Nästa skott: rådjurshagel.
Fågelhagel, och sen är det bara rådjurshagel.
Tre rådjurshagel.
Men man måste föreställa sig det. Säg att jag sover
och min fru väcker mig.
"David, vakna!"
Då tänker jag: "Oj.
Se vem som ändrat sig."
Och så drar jag fram snorren ovanför pyjamasbyxorna.
Då säger hon: "Nej, jag hör nåt." "Åh, den jäkeln."
Så jag stiger upp
och tar geväret.
Jag säger: "Vänta här. Jag kollar.
Lås efter mig."
Herregud, hon har rätt.
En vit heroinmissbrukare står i köket
och gräver i skålen med småpengar vid dörren.
"Hårt intjänade slantar.
Jag måste göra nåt." Så jag osäkrar geväret.
"Du, din jävel!" Klick-klack.
Det är ett test.
Det ljudet får
en rationell människa att sluta.
Men den här personen är inte rationell.
Han behöver knark och gräver bland pengarna.
Jag får rappa på. Han har redan 1,50 dollar.
"Jag varnade dig."
Fågelhagel!
Där far det fram.
Hett hagel tränger in i hans gula heroinhud.
Jag dödar honom inte, utan pepprar honom bara.
Han ger ifrån sig ett heroinskrik.
Det borde sluta där.
Men...
...jag misstog mig.
När han ligger och skriker
ser jag att hans tänder är missfärgade.
"Det är väl inte heroin?
Det är metamfetamin."
Han kommer på fötter, oskadd.
Dags för de tunga grejerna.
Rådjurshagel!
Och om han är där med en kompis har jag ett fågelhagel kvar.
Jag repeterar cykeln.
Sen blir det rådjurshagel för alla.
Jag står i ett kök fullt med döende heroinister
som säger sina idiotiska sista ord.
"Du sköt mig, grabben."
"Det gör ont."
Deras sista ord är alltid idiotiska:
"Varför har du kuken ute?"
Jag är bara rädd för överfall.
Det kan hända den bästa.
Tänk på vad som hände den franska skådisen.
Ni vet vem jag menar.
Jussie Smollett. Han är så fransk...
En känd fransk skådis.
Känner ni till Jussie Smollett?
Jussie Smollett är en skådis från Frankrike.
Han blev känd i serien Empire.
En kväll
var han i Chicago. Det var sent
och han föll offer...
Han föll offer för en homofobisk, rasistisk gärning.
Ni förstår, Jussie Smollett är...
...gay och svart, inte bara fransk.
Det var en galen historia.
Han var ute och gick sent på kvällen
när två vita män kom fram ur skuggorna
med MAGA-kepsar och slog honom.
De band ett rep om halsen på honom, förolämpade honom,
hällde på honom blekmedel och sprang iväg.
Det blev en världsnyhet.
Alla blev rasande, särskilt i Hollywood.
Alla skrev om det på Twitter och Instagram.
"Rättvisa åt Jussie" och liknande.
Landet var i uppror.
Det var på nyheterna hela tiden,
men av nån anledning
var vi afroamerikaner
märkligt tystlåtna.
Vi var så tystlåtna
att gayvärlden började anklaga afroamerikanerna
för att vara homofober som inte stöttade honom.
Men de förstod inte att vi stöttade honom
med vår tystnad.
Vi förstod nämligen
att killen ljög.
Ingen av detaljerna stämde.
Han var ute och gick i Chicago
och några vita killar kom fram och sa:
"Är inte du den där bögniggern i Empire?"
Vad fan?
Skulle en vit kille säga så?
Jag känner vita. De pratar inte så.
"Är du bögniggern i Empire?"
De säger inte så.
Det låter som nåt...
...jag skulle säga.
Är man rasist och homofob
vet man inte ens vem killen är. Man kollar inte på Empire.
Svarta tycker inte synd om polisen,
men den gången gjorde jag det.
Tänk om du var en erfaren polis
och tog hans vittnesmål?
"Jaha, mr Smollett. Berätta vad som hände.
Jaha... Klockan 02:00 på morgonen.
Du gick hemifrån kl. 02.00. Det var 27 minusgrader...
Okej.
Och du promenerade? Du promenerade. Jaha.
Och vart var du på väg?
Till Subway?
Smörgåsar?
Var det då männen kom fram?
Såg du dem? Hade de...
Vad hade de på sig?
MAGA-kepsar?
MAGA-kepsar i Chicago?
Ursäkta, ett ögonblick, mr Smollett. Frank, kom hit.
Kolla var Kanye West var igår kväll."
En helt jäkla galen historia.
Han sa att de knöt ett rep runt halsen på honom.
Har nån här varit i Chicago?
-Ja. -Okej, så ni har varit där.
Minns ni om ni såg mycket rep?
Vem fan går runt med ett rep?
När blev du rånad, nigga? 1850?
Vem har rep?
Vad hemskt det var.
Hur som helst.
Jag står på scen nånstans
och var lite full.
Jag tänkte: "Jag snackar lite om honom."
Jag tänkte att det gick bra, för allas mobiler är inlåsta.
Jag pratade om honom.
Jag snackade en massa skit.
Men jag visste inte
att det satt en journalist i publiken.
Oturligt nog för mig
tog den jäkeln...
...noggranna anteckningar.
Han sa till alla vad jag sagt.
Han tog med skämten i rubriken.
I rubriken stod det: "Dave Chappelle
vill drämma ett dockhus i huvudet på Jussie Smollett."
När jag läste rubriken tänkte jag:
"Det är kört. Det är slut för mig."
Som tur var för mig
tog Chicagopolisen samma dag
de jäklarna som gjort det
och komiskt nog var de nigerianer.
De var inte vita, de var jättesvarta.
De var nigerianer. Det är skitkul.
Historien är roligare nu.
"Det här är MAGA-land,
din bögnigga."
"Din bögnigga."
Om du tillhör en grupp jag drivit med
ska du veta att det antagligen är för att jag ser mig själv i dig.
Jag driver med fattiga vita
för att jag själv varit fattig.
Den enda skillnaden
mellan en fattig svart
och en fattig vit,
är att fattiga vita
känner att det inte borde drabba dem.
Annars är det samma sak.
Jag vet hur ett kallt hem känns.
Jag fick inte röra termostaten utan att fråga pappa
och det var svinkallt hemma.
Jag sa: "Pappa, snälla. Får jag höja värmen
till åtminstone 0 grader? Det är jättekallt."
Och pappa sa: "Klä på dig mer, David."
"Jag har mina tre par kläder på mig.
Ser du inte? Jag fryser."
Han sa: "Tänk inte på att du fryser."
Och jag sa, inte till honom,
men så att han hörde det:
"Jag hatar att vara fattig."
Pappa blev jätteupprörd.
Han skrek inte. Det var inte hans stil.
Han slängde bara tidningen på golvet och sa: "David,
du är inte fattig."
Han sa: "Fattigdom handlar om mentalitet."
Han sa: "Det är en mentalitet som få människor repar sig från.
Glöm inte det, min son.
Du är pank."
Han sa: "Det här är bara vår ekonomiska situation
som jag hoppas få ordning på snart."
Jag sa: "Pappa, vad du än vill kalla det,
så är det jätteobekvämt."
Vi skulle ha skoldans.
Jag var 12 år. Jag sa: "Får jag gå på dansen?"
Han sa: "Självklart.
Jag vill att du kommer ut."
Jag sa: "Toppen. Det kostar tre dollar."
Pappa sa: "Oj då...
Jag är ledsen.
Det har jag inte."
Jag sa: "Vad fan?
Har du inte tre dollar?
Hur kan vi då vara vid liv?
Jag vill bort från det här helvetet!
Jag gör vad som helst.
Jag visar Michael Jackson mitt anus om jag får chansen.
Bara jag slipper det här."
Pappa sa: "Om du verkligen vill gå på dansen,
kolla i burken med småpengar
och ta pengar där."
Jag var 12 år och gjorde så.
Jag gick dit tidigt.
Det var en lång kö med barn bakom mig
medan jag försökte räkna till 300 pennies för att komma in.
Jag kommer aldrig att glömma det.
Har man varit fattig vet man hur det känns.
Man skäms hela tiden.
Man känner sig skyldig.
Alla barnen skrattade: "Kolla vad fattig Dave Chappelle är."
När jag tänker tillbaka
var det den enda gången jag tänkte:
"Jag borde döda alla på skolan."
Tack så mycket, allihopa, och ha en bra kväll.
Förresten, Vanglorious,
det här är skyddat
av den röda, den svarta, och den gröna
vid korsningen