Već hijadama godina,
religiozni Jevreji obavljaju ritual zvan "Bdenje".
Kada član zajednice premine, telo se
neprekidno u smenama posmatra od strane Šomera,
posmatrača koji recituje Psalme za utehu
preminule duše i tako je štiti od nevidljivog zla.
Posmatrač je obično član porodice no postoje i plaćeni Šomeri...
Plaćeni da sede na Bdenju kad niko drugi ne može.
BDENJE
Radi se o tome
da dobijete alat za sebe da proživite svoje živote.
Kao i za sve drugo, treba za to vremena.
Nije to uvek ni lako.
Adinah.
Želiš li da kažeš grupi
o tvom nedavnome iskustvu?
Ovo će biti dobro.
Čekaj. Da.
Išla sam podzemnom na posao
pristupio mi je tip na pompezan način.
Znate, kao čavrljanje, komentar na moju suknju.
Bilo je očito šta bi on hteo.
Ne znam, bilo je kao... prestani da se glupirši!
Nabacivao ti se. - Da je bar meni tako.
Ovaj tip je izgledao kao da je sa TV-a.
Linija vilice, savršenstvo.
Poput... kako god. Ono što želim da kažem
je da nije uopšte skrivao šta smera.
Tako to ide, vide lepu ženu,
i ne mogu da odole.
To je samo...
takva je kultura. Znate šta mislim?
Da, to je banalno. - Različito je. - Upravo tako.
Ovde je život drugačiji. Tu je, ovaj...
To je tačno ono od čega
rabini pokušavaju da nas zaštite, zar ne?
Mislim. - Ne da nas zaštite.
Da nas drže podalje. - Hoću da kažem...
Sa pravom nas štite od nekih stvari, zar ne?
Da, od kojih to?
Starih debelih muškaraca sa lošim zubima?
Pića na ulici.
Pa, reci, kakav je bio prošle nedelje?
Razgovor za posao.
Ja nisam... dobio taj posao.
Žao mi je, Jakove. Možemo li pričati o tome?
Odradio sam taj razgovor.
Mislio da je prošlo dobro.
Hteli su da im dam biografiju, pa ja...
Napisao sam je dosta neuverljivo.
To sam rekao.
Moramo više učiti o tim stvarima?
Osnovne stvari. - Kako tvoja kirija?
Mučim se.
Šta da kažem.
Para nikad dosta.
Nekad biram između lekova i hrane.
Nije baš lako.
Mislim da je to putovanje.
Nevolje koje vas sada muče,
samo su korak na tom putu.
Ako sada zaglibimo pa ne vidimo pravo odredište,
gubimo nadu.
Ja... samo želim da budem normalan.
Veliki deo je da pustite da teče.
Pustite bol.
Traumu koja vas vuče unazad.
Važno je sve ostaviti, zar ne?
Ne, važno je da idemo napred.
Da. - Da?
Ok, budite dobro.
Super.
Jesi li dobro? - Da.
Da, da. Dobro sam.
Hoćeš li da odemo na Jakov? - Ne pijem kafu.
Čaj? Vruću čokoladu?
Sada? - Ne. Sutra, ili...
Ok. - Da? - Da.
Sigurno? - Da, apsolutno.
Super, hoćeš moj broj?
Upiši moj broj.
917... - Čekaj, da ga upišem u mobilni.
U redu, zeleno... Da.
Sada kontakti.
Ne, mogu ja? - Samo daj.
To je super, ja tražio pomoć po internetu
pa našao svetiljku. To mi je omiljeno.
Naći sve što ti treba je neverovatno.
Dobio si poruku? - Da!
Dobro, pošalji mi sutra poruku.
Onda ćemo samo uzeti da vidiš. - Ok.
Sve 5. - Super.
Dobro. - Sve je u redu.
Oprosti, još učim pravila. - Ma u redu je, i mi drugi isto tako.
Vidimo se sledeće nedelje. - Izgleda tako prirodno.
Jednog dana...
On je opet tu? - Da.
Zdravo, izvinite!
Oprostite.
Mislim da smo ovo raspravili.
Dolazite i plašite naše članove.
Ne želim ponovo da zvem policiju. - U redu je, Lejn. Sve je u redu.
Hteo bih sa njime popričati na minut.
Ako Jakov želi da priča, zna gde će vas naći.
U redu je stvarno. - Samo ga hoću nešto upitati.
Jakove, vrati se do mene ako ti ovo postane neugodno.
Hvala ti, Lejn. Večeras je bilo super. Ok?
Da, vidimo se. Nazvaćeš me? - Da.
Kako si?
Izgledaš malo iscrpljeno. - Dobro sam.
Kako ide sa tvojim novim
životnim stilom? - Dobro sam, to sam izabrao.
Imao sam razloga da ostavim sve i odem.
Slušaj, ja ne...
Ne želim te pritiskati ili nešto slično.
Ne želim biti znatiželjno njuškalo.
No stalno mislim na tebe, razumeš?
Rekao si da imaš pitanje.
Treba mi da budeš Šomer. Večeras.
Ma ne... - Platiću ti.
Ne. Ne, ne želim.
Znam da bi ti novac dobro došao.
Znam isto tako da imaš problem sa plaćanjem.
Znam da nemaš za stanarinu. - Kako to znaš?
Otkuda ti to?
Kakve veze ima? Daću ti 200 $, u kešu?
Odmah sada. - Koliko dugo?
Koliko? 5 sati. Od sada do jutra.
Imali smo tipa.
No predomislio se i nestao.
200? Hoću, ali za 500.
300. - Ti si došao meni?
Zar ne? - Da.
Očajan si, potreban sam ti. Je li tako?
Dobro, onda 500 $
Činio sam to puno puta.
Ljudi u zajednici nemaju porodica,
a ni prijatelja.
Ja sam taj? Ja čuvam telo.
Daću ti 400, ni $ više.
Ok. - Dobro?
Dogovoreno? - Ok. Imamo dogovor.
Znao sam da ćeš uzeti posao.
Znam da to radiš zbog novca, nemaš se čega stdeiti.
No iskreno hteo sam da ti budeš na bdenju,
jer će te to malo primaći zajednici.
To je...
Plan pravo od Boga.
Oprosti mi.
Kad si na bdenju, to je
čin svetosti, a to te zbližava zajednici.
Loše se osećaš. Možemo to raspraviti.
Možda ova noć pomogne.
Dakle Šulem, ko je pokojnik?
Rubin Litvak, znao si ga?
Ne. - Dobar čovek, malo čudan.
On je tip koji je prežieio Holokaust,
no stradala mu je čitava porodica.
Posle rata, ovde je osnovao novu porodica.
No osamio se, udaljio se od dece i unučadi.
Nije napustio kuću godinama.
Tužna priča. - Nisam ga nikada video napolju.
Znao je da kaže da kad bi god izašao,
bio bi u teškoj agoniji.
Onaj drugi Šomer, zašto je otišao?
Taj je Šomer samo zbrisao. Verovao sam mu jer je
rođak, no pobegao je jer se uplašio... - Uplašio?
Uplašio? Tako je rekao. - Čega se uplašio?
Žena gdina Litvaka boluje od Alzhajmera i krhka je.
Najverovatnije možeš odremati noću.
Biće tiho.
Tu smo.
Gđa. Litvak?
Reb? - Pozdrav gđo Litvak.
Moja saučešće zbog vašeg gubitka.
Ko je taj čovek? Mislila sam da imamo Šomera.
On će biti Šomer noćas. - Ne.
Iskusan je on Šomer. Bdeo je za Moše Kelnera, Hajma Sturmana...
Neće moći.
Znam da ste imali naporan i težak dan.
No ovo bude dobro. - Mora odmah otići!
Morate odmah otići.
Ona će spavati, ne brini.
Momci iz mrtvačnice biće tu u zoru.
Biće oni ovde za otprilike, 5 sati.
Ako budeš imao problema, tu je moja kuća.
Neće biti nikakvih problema.
Kažem, bude li problema ja sam tu blizu.
Bilo bi lepo kad bi se pridružio jutarnjoj molitvi.
Rebi, tu sam jer mi treba novac?
Zbog toga sam se dogovorio, pa neka na tome ostane, molim te.
Ne pokušavam da te pritiskam. Sve što hoću da kažem
je da možda ovde bude teško čitavu noć.
Ako posle želiš razgovor, svrati do sinagoge.
Nema problema, nadam se da će sve dobro proći.
Um... Ok. - Ok. - Ok.
Ok.
Vidimo se.
Ok.
Kako razgovarati sa ženama.
TOP 10 načina kako započetti razgovor sa ženama.
8 Uspešnih načina pričanja sa ženama.
Kako istinski razgovarati sa ženama.
Korak po korak: " Kako razgovarati sa ženama"!
Umetnost razgovora sa ženama.
Gđo Litvak?
Ima li nekoga?
Jel' ima ikoga ovde?
Mazik - jul 2.7.1979
Rekao si da znaš magiju.
Da možeš baš sve!
Nikada nisam rekao da stvarno znam magiju! - Bogme jesi!
Ne, ne, samo trikove. Jednom ću ti pokazati.
Obećavaš? - Sa veseljem.
Malecki!
Mali Jevrej. - Vidi tog seronju.
Zašto me ignorišeš, čoveče?
Samo sam te nešto pitao. Uspori malo.
Sara Zdravo!
Pozdrav.
Nova poruka od Sare.
Sara: Šta sada radiš?
Radim.
Noćas sam Šomer.
Ne bi smeo kucati na mobilnom.
Sara Dobro, oprosti :(
Sve je kul.
Šta si ti...
Sara: Lepa je noć.
Mesec je pun, nisi nikada u njemu video zeca? - Šta?
Zec?
Sara: Nos je prema gore,
a repić na dnu.
Naporna sam, pustiću te na miru.
Nisi naporna.
Čujemo se uskoro.
Sara: Zovi me ako ti bude dosadno ;)
Nova poruka sa nepoznatog broja.
Koji đavo?
Gđo Litvak?
Jeste li dole?
Medij nije pronađen.
Obrisano je.
Saberi se.
Gubim razum.
Poludeću.
Pozdrav!
Dobili ste sekretaricu od Dr Marvina Kolberga.
Sada se ne mogu javiti, no ako ostavite poruku
sa imenom i brojem telefona,
pozvaću vas čim bude moguće.
Ako je hitno medicinski gledano nazovite 911.
Hvala! - Pozdrav, Dr Kolberg.
Ja sam Jakov Ronen i ja...
Oprostite što zovem u gluvo doba noći.
Ne bih da vam dosađujem, no ja...
imam nekakvih problema upravo sada.
Vidim stvari...
i čujem stvari.
Gore je nego ikada pre.
I ja...
Gotovo sam ostao bez tableta.
Nadao sam se da razgovaram sa vama.
Ne mislim da bih trebao nazad u bolnicu.
No voleo bih razgovarati što pre sa vama.
Ako me možete nazvati,
bilo bi sjajno, hvala vam!
Nisu ovo noćne more.
To su sećanja.
Ne tvoja sećanja, ali...
Oprostite na neredu, gđo Litvak.
Odmah ću sve počistiti.
Zašto si došao ovamo?
Ja sam Jakov, gđo Litvak. Ja sam Šomer.
Tu sam da zaštitim dušu vašeg muža i pružim utehu.
Zaštitiš od čega?
Znaš li moju decu?
Oterala sam ih što sam dalje mogla.
Misle da su otišli.
Sami od sebe.
Da su tako hteli.
No, ja sam ih otjerala.
Oterala sam ih.
Znaš li zašto?
Zašto sam to uradila?
Ovo nije mesto za decu.
Bilo je kao... bunker.
U divljini.
Mesto gde odeš, ali se nikada ne vratiš.
Znao si moga muža?
Slomile ga uspomene.
One vrste sećanja kakve si video.
One ujedaju. Ujedaju i to ne prestaje.
Bio je tako izgubljen, nije znao što da radi.
Gđo Litvak, žao mi je što sam vas probudio.
Morate se vratiti na spavanje.
Gđo Litvak, vaša ruka. Pustite da vam pomognem. - Ne!
Krvarite, čekajte.
Ne.
Čekajte, gđo Litvak, da vam pomognem.
Jednom mi rekoše...
Ti demoni nas budu uništili.
Onima koji su rođeni između Nastanka
dat je život!
No ne i duša i oblik.
Nisu bića u pravom smislu te reči.
Nemaju svoju volju,
vezu sa Višom silom.
Životinjske su prirode.
Ti demoni...
Su paraziti.
U spisu Berakhot,
Mazik se menja u svojim oblicima.
Ja sam proveo zadnjih pet decenija,
proučavajući onog koji me sledi od Buhenvalda.
Nisam znao odakle potiče,
no kad se jednom ukazao, bio je jako, jako star.
Pretpostavljam da je
ležao i čekao,
hibernirajući u šumi.
Dok ga moj bol nije probudio.
Kolberg se pojavljuje kao oblik
čija je glava okrenuta
ovako naopako,
sasvim okrenuta.
Proklet da gleda pozadi,
bulji u prošlost.
Ovaj demon.
Pokazao mi je strahote.
Pre 10 godina,
našao sam natpis u tekstu Moses ben Šem-Tova.
Kaže da jedini nači bekstva od Mazika,
spaliti njegovo pravo lice,
prve noći kad se ukaže.
No ako to ne učinite pre zore,
nikada vas neće pustiti.
Za mene,
to vreme je odavno prošlo.
Kada mene ne bude...
Mazik će naći sledeću slomljenu osobu.
Neko bude promenjen,
strašnim bolom koji ne prolazi.
Kad nađe sledećeg domaćina,
polako će uzimati njegovu dušu...
kao što je meni činio.
Žvakao.
Izgrizao je na duhovnoj osnovi.
5 sastojaka od kojih smo svi načinjeni.
Provlači se crvotočinama ka Nefešu, Ruahu, Nešamahu
i Kajahu.
Na kraju ka Yehidahu.
Koji je direktna veza ka Hašemu.
Iza tebe.
Snimao sam ove trake.
Zapisao sam, stavio na zidove,
objasnio...
U nadi da sledeći koga nađe Mazik
neće biti proklet.
Potrošen... kao što sam ja bio.
Halo? - Jakov.
Dr Kolberg.
Dr Kolberg! Baruh Hašem.
Nije mi baš dobro.
Zašto? Šta nije u redu?
Vidim neke stvari,
i čujem nešto...
Puno je toga.
Popio sam tabletu,
jedan Normabel, pre nešto vremena, ali...
Koga vidiš, Jakove? Šta tačno vidiš?
Ne znam.
Gde si tačno?
U Boro Park. Ja...
Noćas sam uzeo posao kao Šomer.
Reb Šulem me platio, pa...
Jesi li na sigurnom?
Ne znam, mislim da jesam.
Stvari koje vidiš, mogu li biti stvarne?
Ne, ne mogu biti.
Dr Kolberg, čovek koji je ovde živeo,
i njegova žena,
mislim da su poludeli ovde, životareći u ovoj kući.
Ona... ona ima gadan oblik demencije.
Tužno je to. A on...
Bio je opsednut demonima.
Demonima? - Neki koji se zove Mazik.
Misliš da je to što vidiš? Demon?
Senke.
Jakove, pričali smo o tome šta se desilo tvome bratu,
o PTSP-u, tvom strahu.
Znam, znam.
Kaži mi, Jakove, lupa li ti srce?
Divljački? Kao da će iskočiti iz grudi?
Da. - A i znojiš se.
Drhtiš? - Nastojim se smiriti.
Jakov, kaži mi tačno što vidiš?
Rekao si da je to osoba.
Sjenke. Kao da je neko u senkama.
Ja ..ja.. ne... - Osoba koju vidiš,
ta koja je u senkama,
misliš li da je stvarno tamo, da te motri?
Ne naravno da ne. Znam da nije.
Odlično. To je dobro.
Sada, Jakov, želim da
uzmeš malo daha, da razmisliš.
Možeš li opisati tu osobu?
Mutno je...
Uvek...
Ja... ne znam.
Mutno je.
Shvatam, u redu je.
Je li njena glava naopačke? Možeš mi da kažete?
Šta?
Je li joj glava naopačke, Jakov?
Jakov, što vidiš?
Šta?
Dr Kolberg, možete li sačekati par sekundi, molim?
Halo? - Jakov, bok, ovde dr. Kolberg.
Sada sam video tvoj poruku,
oprosti što se nisam odmah javio.
Nadam se da je sve u redu.
Jakov?
Dr Kolberg, možete li sačekati par sekundi, molim?
Halo? - Jakov.
Ko je?
Jakov.
Ostavite me na miru.
Zašto si pustio da umrem?
Gđo. Litvak.
Gđo. Litvak? Gđo. Litvak!
Želiš li čaja?
Neće te pustiti.
Moramo da idete...Odmah!
Otišla sam mnogo puta.
No gde da odem?
Moja obveza je biti u kući, moj Rubin.
Mogu istrpjeti.
Moj bol nije njegov.
Gđo. Litvak, ko me neće pustiti?
Mazik.
Igra se s tobom.
Kao mačka s mišem.
Želi tvoj bol.
Natjeraće te da vidiš stvari.
Grozne stvari.
Ja mu nisam dovoljna.
No tvoja agonija.
Idemo.
Moramo sada poći.
Ovde nešto jako ne valja.
Ako pobegneš napolje,
Mazik će te naterati da dopuziš nazad.
Hajde, idemo!
Bio si u ovoj kući predugo.
Pozvaću Reb Šulema, Ok?
Vratićemo se po vas.
Za samo pet minuta. Vraćam se.
Koji ti je moj? Samo sam te hteo nešto pitati.
Prestani da praviš frku.
Opusti se!
Imamo opakog tipa ovde, kako te otkačio.
Frajerčino.
Vidi malu Jevrejku?
Opusti se mali, samo se zezamo.
Dobro, dobro... - Burech!
Bureh!
Pustio sam da te povrede.
Nisam mogao...
Nisam se mogao maknuti.
Pustio sam ih da te povrede...
Naravno.
Halo. Dobili ste Saru Feldman.
Ne mogu se javiti, molim...
Dolazi poruka od Sare.
Oprosti što te budim.
Žao mi je. - Koliko je uopšte sati?
4:30.
Gde si, Jakove?
Sara, ja sam...
Nešto je zlo u ovoj kući...
Sledilo je gdina Litvaka, hranilo se njime.
Šta? - Ja...
Mislim da sada želi mene.
Jesi li probao da odeš?
Da, ja...
Kuća, jesi li probao da odeš?
Da, no neće pustiti da odem.
Moraš otići gore, Jakove.
Šta?
Moraš gore, Jakove.
Nema svrhe boriti se.
Sara?
Gledao si kako Bureh vrišti.
Nemoj. - Gledao si kako plače za tobom.
Nisi se maknuo.
Pustio si da umre.
Sara.
Samo si gledao kako umire!
Sara!
Jakove.
Zašto si pustio da umrem?
Znam.
Bio sam uplašen.
Nisam...
Nisam bio snažan, Bureh.
Izgubio sam se u svojoj slabosti.
Molim te, oprosti mi.
Molim te, oprosti mi, Bureh.
Molim te, oprosti mi.
Izneverio sam te.
Ja sam...
Bio uplašen.
Gđo. Litvak.
Hvala za zavoj.
Nisam to bila ja. Bio je to moj Rubin.
Gđo. Litvak, gde je sada vaš muž?
Dole u hodniku.
Pričekaj minut.
Ovde.
Možda pomogne.
U 1919,
moj je ded gledao
kako mu ubijaju roditelje u Kijevu.
Komšije su ga prokrijumčarile napolje.
Volela sam dedu.
Sećam se većine
toga što je svakodnevno radio sa talismanima.
Tada je uistinu...
izlazio na kraj sa sobom i svetom.
Ako nađeš mog Rubina.
Pusti ga.
Jeste li dobro?
Jadni moj Rubin.
Pitam se često što bi postao.
Kakav bi otac bio,
da je život bio drugačiji.
Dragi moj.
Tako mi nedostaješ.
Sad idem napolje na svetlost dana.
Jesi li imao ugodnu noć?
Problemi? Bilo šta?
Sigurno? - Naravno.
Da ti dam ono što sam ti obećao.
Gđo Litvak?
Otišla je u jutarnju šetnju.
Dobro.
Kao što sam rekao juče,
ovo iskustvo možda tvome životu da novu perspektivu.
Nadao sam se da o tome možemo popričati.
Pođi sa mnom na jutarnju molitvu.
Bi li to želeo?
Gle, Šulem...
Znam da hoćeš dobro.
Ok?
Znam to.
No ne danas.
Sara: "Rano sam ustala. kako je bilo"?
Kafa?
preveo:robin12345
Adaptirao na srpski: suadnovic