‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫״זיכרון שרירים״.‬
‫ככה את לומדת מה לעשות.‬
‫אם תחזרי על פעולה מוטורית מספיק פעמים,‬ ‫הגוף לא ישכח אותה לעולם.‬
‫עם הזמן, המוח שלך מסוגל לבצע מטלות‬
‫בעולם רחוק מזה שבו את פועלת.‬
‫זיכרון שרירים הוא שמאפשר לך‬ ‫להקליד הודעה במייל, לצחצח שיניים,‬
‫להנחית מטוס…‬
‫או לרקוד יצירת מופת.‬
‫שמע, בט נראית מצוין.‬
‫אורן, תתרכז.‬
‫בט, תזמון טוב.‬
‫היא לא שומרת על קצב.‬
‫ראיתי בך את אותו הלהט‬ ‫כשהיית בגילה של אחותך.‬
‫וגם לך היה אותו פעם, אני מניחה.‬
‫אני די בטוחה שעוד יש לי אותו.‬
‫זה מספיק בינתיים.‬
‫תשלימו את התנועות שלכם.‬ ‫אני לא תמיד רואה גמישות מלאה,‬
‫ואתם מאבדים עוצמה בהרמות.‬
‫ועוד משהו:‬
‫אני מזכיר לכל הבנים‬ ‫את הבדיקות שלהם היום.‬
‫אולי זו תהיה הבעיטה בתחת‬ ‫שהשמנים ביניכם צריכים כדי לרדת קצת במשקל.‬
‫מר קוסטה, אסור לך לדבר ככה.‬
‫אתייצב אצלך למכות בטוסיק.‬
‫משוחררים.‬
‫סליחה על הפשלות.‬
‫כן… פשוט התזמון שלי תלוי בתזמון שלך.‬
‫אני יודע. פשוט יש לי הרבה על הראש כרגע.‬
‫אולי נעבור על צעדים אחרי הפסקת הצהריים?‬
‫זה לא רעיון טוב.‬ ‫אני לא צריכה שבט תבוא לחפש אותי.‬
‫רגע אחד. בט זרקה אותי.‬
‫חוץ מזה, אני רק מבקש לרקוד איתך.‬
‫ואתה יודע למה זה מוביל, לדברי הבפטיסטים.‬
‫מיז פארק, אפשר לדבר?‬
‫איתי?‬
‫ללכת אחריה?‬ ‫-כן.‬
‫אוי לא. אני חייבת להם כסף.‬
‫טוב, כך או אחרת… כולנו משלמים.‬
‫אתה עוקב אחריי?‬ ‫-אני עובד אצל חבר בדירקטוריון שלכם.‬
‫הייתי אומר ״אחר כך״,‬ ‫אבל זה בעצם ״לעולם לא״.‬
‫תראה… כשראיתי אותך פה אז, הופתעתי.‬
‫אנחנו עדיין יכולים… אתה יודע…‬
‫כן,‬
‫אבל לא.‬
‫את מוכרחה להודות שרקדתי היטב.‬
‫הרגשתי שמחה שוב.‬
‫המון זמן זה לא קרה, מון אמור.‬
‫אני מרגיש חזק יותר.‬
‫כשתחזרי, גם את תהיי חזקה.‬
‫מאושרת.‬
‫אני בטוח.‬
‫קאסי,‬
‫אני יודע שאת שם בפנים,‬
‫נאבקת לחזור.‬
‫אבל תני לי משהו.‬
‫סימן.‬
‫לא משנה איזה.‬
‫סלינה מספרת לי שפוטרת.‬
‫יש לי אפשרויות אחרות.‬ ‫הוראה פרטית. שמרטפות.‬
‫אין לך זמן לעבוד תמורת פרוטות.‬
‫יש לי תורם שישמח לכסות את חובך,‬
‫ולהציע לך קצבה שתממן לך בגדי גוף ורודים.‬
‫מדאם דובואה, אני משלמת פה שכר לימוד מלא‬ ‫כבר חמש שנים. למה עכשיו?‬
‫אני מניחה שתורך הגיע.‬
‫אשבץ אותך גם כמחליפה של בט,‬
‫בתפקיד שמסתמן כטוב ביותר ב״מרטש״.‬
‫מדאם, תודה. תודה!‬
‫ישנו עניין קטן…‬
‫של הסכם סודיות.‬
‫אסור שמקבלי מלגות‬
‫יפעלו בדרכים שיוציאו שם רע לבית הספר.‬
‫מדאם, מעולם לא הפרתי את העוצר אפילו.‬
‫זה נוהל סטנדרטי.‬
‫מה שקורה כאן נשאר כאן.‬
‫אני יכולה לחשוב על זה?‬
‫כמובן.‬
‫קחי לך כמה זמן שתצטרכי.‬
‫אבל אם תצאי מהחדר,‬ ‫ההצעה תרד מסדר היום ואת תישארי לבדך.‬
‫ראית שמדאם גררה את ג׳ון למשרד שלה?‬
‫אורי, זה רק בגלל שאין לה כסף.‬
‫בט, הפרשה מתחילה להיחשף.‬
‫שיין מפריך את האליבי של כולם,‬
‫מה שאומר שאת ואני פגיעים.‬ ‫-לא אם נדבק בגרסאות שלנו.‬
‫אבל, כמו שאת הוכחת,‬
‫אנשים מפרים הבטחות כל הזמן.‬
‫פשוט גלי לי.‬
‫איפה היית בלילה שבו קאסי נפלה?‬
‫אני לא חייבת לגלות לך שום דבר.‬
‫בכל זאת שיקרתי לשוטרת למענך.‬
‫מגיע לי משהו בתמורה, לא?‬
‫כן. הבנתי.‬
‫אתה מחפש עסקה.‬
‫לא, רק את האמת.‬
‫שומר את עצמך לנוואה.‬
‫בחייך, אנחנו רק רוקדים יחד.‬ ‫-אני מכירה אותך.‬
‫אני יכול לעשות מה שבא לי עכשיו.‬ ‫את לא יכולה גם וגם.‬
‫למה לא, אורי?‬
‫לך זה היה מותר.‬
‫אולי תניחי לי?‬
‫בתנאי שתפסיק לשקר.‬
‫אמרת שהיית עם מישהו. הוא הכחיש.‬
‫אורן מתבייש.‬
‫הוא היה עם החברה שלו.‬ ‫-לשעבר.‬
‫תראה, כל מה שיש לך זה אותי שמחפשת אותך.‬
‫הגיע הזמן לאמת.‬
‫את צודקת. שיזדיינו.‬
‫קודם כול, אילו יכולתי,‬ ‫הייתי דוחף אותה ובכוח.‬
‫קאסי סחטה אותי כדי שאפרוש‬ ‫מ״היפהפייה הנרדמת״‬
‫כדי שהיא תוכל לרקוד עם החבר שלה, נביל.‬
‫אמרתי לה שתקפוץ לי,‬
‫אז היא שלחה לבט במייל את הפרט הכיפי‬ ‫שמצצתי לחבר של בט, אורן.‬
‫אמרתי ״אין מצב״.‬
‫אז התגנבתי לחדר של בט ומחקתי את ההודעה‬ ‫לפני שהיא קראה אותה.‬
‫התוכנית הייתה למזער נזקים עם קאסי,‬
‫אבל מישהו אחר הגיע אליה לפניי.‬
‫בט סיפרה לי שהיא ישנה בחדר שלה‬ ‫כשקאסי נפלה.‬
‫זה לא ייתכן, כי אני הייתי שם.‬
‫אז המייל הזה הוא האליבי שלך.‬ ‫-כן.‬
‫אם תצליחי למצוא אותו בקרביים של המחשב שלה.‬
‫אם הוא שם, אני אמצא אותו.‬
‫בהצלחה בציד.‬
‫אם תשאלו אותי, בט גאונה.‬
‫מהלך מבריק: לתפוס את הנסיך,‬
‫ולזרוק אותו לפני שהוא זורק אותך.‬ ‫-עכשיו כל הבנים בבניין מתכננים לעשות מהלך.‬
‫אני ארקוד כמה זמן שאוכל,‬
‫ואתחתן עם זקן עשיר לפני שיצנח לי התחת.‬
‫פייג׳! את בסדר?‬
‫לא!‬
‫הם רק מתייחסים אלינו כמו אל זבל.‬
‫מה הבעיה שלה?‬
‫פריג׳ידית. אף פעם לא נישקו אותה.‬
‫היא תמיד נראתה לי לסבית.‬
‫אולי לא תדברי על דברים שאת לא מבינה בהם?‬
‫מאז שאת ב״מיצ׳י ביץ׳״,‬ ‫התחלת לפתוח פה על אנשים?‬
‫למעשה, התפטרתי מהחור המטונף ההוא.‬
‫איזו שטות.‬
‫כן. סוף סוף הולך לך משהו בחיים,‬ ‫ואת פורשת?‬
‫לא פרשתי, פשוט קיבלתי הצעה טובה יותר.‬
‫פעם חשבתי שהטריק הוא‬ ‫להרגיש כל דבר כשאני רוקדת.‬
‫מתברר שעדיף לא להרגיש כלום.‬
‫מה, את פוחדת שבסוף אהיה טובה ממך?‬
‫לא. אבל אני חושבת שאת דוחפת את עצמך לקצה‬ ‫רק כדי להרשים גבר.‬
‫החבר שלך כבר מתרשם.‬
‫בלילה ההוא, כשלקחת את גוון הביתה?‬
‫הוא ניסה לפתות אותי לשלישייה.‬
‫רמון לא היה עושה את זה.‬ ‫-הוא עשה את זה ויותר.‬
‫התמונה שהראיתי לך הוכיחה את זה.‬
‫הוא כלב, דיליה. מה תעשי לגבי זה?‬
‫סיינה מילקן.‬
‫נביל לימיאדי, אתה להיט.‬
‫הלהקה עפה על הקליפ שצילמנו.‬
‫ובצדק, אה? הוא נהיה להיט.‬
‫ולכן הם יציעו לך בוחטה‬ ‫כדי שתרקוד בסיבוב ההופעות שלהם באירופה.‬
‫אבל… אני בלימודים.‬
‫זה רק לשלושה שבועות.‬
‫נביל, ככה נראה דבר טוב.‬
‫אצטדיונים, מעריצים, חשיפה…‬
‫זה כמו כשמיסטי הצטרפה‬ ‫לסיבוב הופעות של פרינס.‬
‫זו דרך להראות לעולם מה בלט יכול להיות.‬ ‫-תני לי לחשוב על זה.‬
‫אני שולחת לך את הפרטים.‬
‫זה עומד לקרות.‬
‫סליחה, ד״ר קלאסן?‬
‫נביל לימיאדי.‬
‫שמעתי שחיפשת אותי.‬ ‫-ראיתי את קאסי זזה.‬
‫אני חושב שטעות בידך.‬
‫לא, היא שמעה אותי וענתה לי.‬
‫הדבר שראית היה התקף שנגרם ע״י אלח דם.‬
‫עוויתות בלתי רצוניות,‬ ‫לא מסר שהיא העבירה לך.‬
‫זה אומר שהגוף שלה בקריסה,‬
‫מה שאומר שהסיכוי‬ ‫להתאוששות קוגניטיבית אינו גבוה.‬
‫זה לא נראה ככה.‬
‫זה אף פעם לא נראה ככה.‬
‫צר לי.‬
‫מה שלום היד?‬
‫אני אשרוד.‬
‫נראית די נסערת שם.‬
‫זה נקרא ״דייט גרוע״.‬
‫אנחנו פשוט…‬
‫הלכנו רחוק יותר ממה שרציתי.‬
‫הייתי צריכה להגיד משהו, אבל לא אמרתי.‬ ‫ועכשיו יש מצב שהסתבכתי.‬
‫הסתבכות שיכולה לחסל קריירה בבלט.‬ ‫-חשבת על גלולת הבוקר שאחרי?‬
‫לקחת אותה פעם?‬
‫לא, אבל מישהי שקרובה אליי עברה את זה.‬
‫אימא שלי.‬
‫תחזוקה טובה. תודה.‬
‫ראית את בט היום? היא לוהטת.‬
‫והרבה חבר׳ה פה רוצים ללבות את האש.‬
‫זה מקובל עליך?‬
‫רוצים את המשוגעת? שיבושם להם.‬
‫מי הבחור הזה במסדרון?‬
‫אף אחד.‬
‫נראה שהוא בעניין שלך.‬
‫טוב, אני לא בעניין.‬
‫תראה, שיין…‬ ‫אתה חייב להתחיל לתת צ׳אנס שני.‬
‫אולי. לפחות הוא מסוגל לנשק אותי.‬
‫ולפחות אני מסוגל לשמור סוד.‬
‫היה בינינו הסכם, שיין.‬
‫ייתכן שההסכם הזה מגונן על מי שדחף את קאסי.‬
‫זה בסדר. תודה.‬
‫סיינה מילקן צייצה על סיבוב ההופעות.‬
‫אתה חייב ללכת על זה.‬ ‫-היא זזה.‬
‫מי, סיינה?‬
‫לא, קאסי.‬
‫היא מנסה לדבר אליי.‬
‫אז היא תדבר אליך כאן, אחרי שתחזור.‬
‫מדאם לא תיתן לי לעזוב.‬
‫אז מה?‬
‫אם תופיע שם, תעשה קופה,‬
‫תקבל חשיפה אדירה, והמון עוקבים באינסטגרם.‬
‫ואהיה בצד השני של האוקיינוס.‬
‫שם אתה רוצה אותי.‬
‫גבר, זאת סיינה מילקן.‬
‫כל אידיוט פה היה מסכים להצעה הזאת.‬
‫ואני לא אידיוט.‬
‫אם אעזוב את ארצ׳ר עכשיו…‬
‫מדאם תעיף אותי.‬ ‫אאבד את המקום שלי, ואת הוויזה.‬
‫לא אוכל לראות שוב את קאסי.‬
‫טיי, בוא הנה.‬
‫תראה, האמת היא ש…‬
‫היא לא שווה את זה.‬
‫אתה מאוהב במישהי שלא יכולה להחזיר לך אהבה.‬ ‫תאמין לי, אני יודע איך זה.‬
‫תהיה כן עם עצמך.‬
‫אם קאסי הייתה בהכרה עכשיו,‬ ‫זה היה נגמר ביניכם,‬
‫ואתה היית בסיבוב ההופעות.‬
‫לנוקס, תורך.‬
‫העלית 1,3 קילו.‬
‫כל הכבוד.‬
‫גדול זה חזק, וחזק לא נפצע.‬
‫אתה חזק כמו שור.‬
‫גם שמן כמו שור.‬
‫חבר׳ה, תסתמו.‬
‫למה את לא בסיור?‬
‫נתקעתי בפאזל,‬ ‫ומישהו מחביא את החתיכה האחרונה.‬
‫זה הזמן לחפש תחביב אחר.‬
‫אני יודעת שאני אמורה להמשיך הלאה.‬ ‫תאמין לי, אני רוצה. אבל…‬
‫אני לא יכולה.‬
‫מה יש לך?‬
‫בתחילת השנה, כל התלמידים היו שם.‬
‫האליבי של רוב התלמידים אומת,‬
‫אבל לשיין מקריי יש גרסה חדשה‬
‫שסותרת את הגרסאות‬ ‫של בט וויטלו ואורן לנוקס.‬
‫ואסמה הולטרלין היא סימן שאלה.‬
‫הבטן אומרת לי שכולם קשורים.‬
‫מי הנקודה החלשה?‬
‫נראה לי שאסמה. היא על הפנים.‬
‫אז תחקרי אותה שוב.‬
‫רק מחזירה לאימא שלך את המכל.‬
‫הודות לכדורים שלך, אני מעולה בחזרות.‬
‫אני שמח שמישהו השתכנע.‬
‫אתה תיתן לי עוד צ׳אנס. אחרת לא היית עונה.‬
‫אאסוף אותך בשבע.‬
‫אבא נסע לסופ״ש, אז קיבלתי משמורת על הרכב.‬
‫בחייך.‬
‫תחשוב כמה שירים תכתוב בהשראתי.‬
‫כן, שירי דת׳ מטאל.‬
‫זה סיבוב הופעות בן שבועיים לנביל בצרפת,‬
‫ואני מבטיח לך שזה יעשה לו סדר בראש.‬
‫בטווח הארוך,‬
‫זה יהיה משמעותי הרבה יותר‬ ‫ממופע שיעלה שלוש פעמים.‬
‫זה טוב לבית הספר.‬
‫וגם לך, אם הוא לא יהיה בסביבה.‬
‫מה רע בזה שאני רוצה משהו‬ ‫מספיק בשביל להילחם עליו?‬
‫אין רע, בתנאי שזה נעשה בשכל.‬
‫לא למדת כלום בחדר הזה?‬
‫למדתי שמכרת את הנשמה בשביל הכיסא הזה.‬
‫תיזהר.‬ ‫-ובשביל להיאחז בו, תבזבזי את מה שנשאר לך.‬
‫אתה יודע מה אני רוצה?‬
‫מה?‬
‫שאתה…‬
‫תלבש את זה.‬
‫גיליתי מזמן מה משמח אותי,‬ ‫ועל מה אני צריכה לוותר כדי להשיג את זה.‬
‫מה שעוד לא גילית‬
‫זה שהעבר הוא מלכודת.‬
‫אני מבין אותך.‬
‫להיזהר.‬
‫אם את חוזרת על משהו מספיק פעמים,‬
‫הגוף שלך תופס פיקוד,‬
‫ולומד לבצע את סדר הפעולות‬ ‫באופן שהמוח לא מסוגל להבין.‬
‫הגוף שלך נהיה הבוס,‬
‫ואומר לך איך לעשות דברים שתמיד עשית,‬
‫מפני שהוא מצפה שתמשיכי‬ ‫לעשות אותם שוב ושוב.‬
‫אפילו אחרי שנים, רכיבה על אופניים היא…‬
‫טוב, כמו רכיבה על אופניים.‬
‫יש תנועות שאת חוזרת אליהן.‬
‫הגוף שלך נמשך לתנועה מסונכרנת.‬
‫מספיק שאת רואה מישהו אחר עושה את זה.‬
‫את יודעת מה נדרש ממך,‬
‫ובחסכוניות אכזרית של מנהג מוכר,‬
‫שוב, את מספקת את הסחורה.‬
‫זה הסולו שלי.‬
‫אני המחליפה שלך.‬
‫ובכן…‬
‫תראי מה את יודעת.‬
‫ותרכני לאגן בטומבה…‬
‫תפסיקי!‬
‫מה?‬
‫להיות נחמדה אליי.‬
‫אני יודעת איך זה איתך.‬
‫במוקדם או במאוחר, את פורעת את החוב.‬ ‫-ג׳ון, הכול בסדר.‬
‫פשוט פחדתי, ו…‬
‫שכחתי שאנחנו בעצם משפחה גדולה,‬
‫ושאנחנו צריכות לעזור זו לזו.‬
‫השתפרת בשאסה!‬
‫זה הטריק.‬ ‫תני לו את מה שהוא רוצה לפני שהוא מבקש.‬
‫הביצועים של אחותך השתפרו.‬
‫נראה שהפרידה מהחבר ממש פתחה אותה.‬
‫אתה מתעניין מאוד‬ ‫בחיי האהבה של התלמידים שלך.‬
‫הם פחות תלמידים, יותר כלים.‬
‫מה, כמו אבזרי מין?‬
‫אל תעמיד פנים שלא הלכת לשם.‬
‫לא עם הבנות האלה.‬
‫ולהציע שלישייה זה… מה?‬
‫הדרך שלך ״לפתוח את בט״?‬
‫רגע.‬
‫אחותך התחילה איתי.‬
‫זה דפוס חוזר, רמון.‬
‫עשית את זה גם לקאסי.‬
‫התחלת איתה בפריז.‬
‫זה היה שונה.‬
‫זה היה בקיץ,‬
‫היא לא הייתה תלמידה שלי, היינו בצרפת…‬ ‫-זה התירוץ שלך? ״היינו בצרפת״?‬
‫קראתי את המסרונים שקיבלת ממישהי בפריז‬ ‫שאיימה לחסל אותך אם תחזור לשם אי־פעם.‬
‫ומה שבאמת מפחיד‬ ‫זה שאתה בכלל לא בטוח מי זאת שכותבת לך.‬
‫בטח יש לך רשימה באורך הזין שלך‬ ‫של נשים שפגעת בהן,‬
‫של פשעים שביצעת…‬
‫לא ביצעתי שום פשע!‬
‫כן? אז תחזור לפריז!‬
‫את אוהבת את זה,‬
‫ואחותך תעשה הכול כדי להיות הבאה בתור.‬
‫אם תיגע בה, אני נשבעת…‬
‫אתן לך יותר מזה, דיליה:‬
‫לא אגע אפילו בך.‬
‫לכי הביתה, קחי את החפצים שלך ותסתלקי.‬
‫עכשיו, כשאני היחידה‬
‫שיודעת מי אתה…‬
‫מי אני?‬
‫אין לך מושג.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫התחרטתי. בוא ננסה שוב.‬
‫סבבה. תעבור אצלי הערב.‬
‫נהיה ביחד, אבל…‬ ‫-לא.‬
‫ארוחה במסעדת פאר.‬
‫על חשבונך.‬
‫במסעדה שהתפריט בה לא מנוילן.‬
‫אני לא יכול. אני בחובות…‬
‫אם אתה לא מסוגל לפנק את עצמך,‬
‫אז תפנק אותי.‬
‫אני מדבר על דייט אמיתי.‬
‫בלי ללכת עד הסוף.‬
‫יש לי בחילה.‬
‫זה לא בגלל הגלולה.‬ ‫היא עוד לא התחילה להשפיע.‬
‫המניאק הזה בטח עושה חיים עכשיו.‬
‫אין לו מושג מה עובר עליי.‬
‫כמו בערב ההוא. אם הוא ידע מה אני מרגישה,‬
‫הוא לא שם זין.‬
‫פייג׳,‬
‫הוא צריך לשלם.‬
‫היא צודקת.‬
‫אנחנו קטינות.‬
‫הוא פושע.‬
‫אסור לתת לו לחמוק מעונש.‬
‫נקליט אותו מודה שהוא אילץ אותך.‬
‫אין מצב שאני חוזרת לשם.‬ ‫-את לא חייבת.‬
‫אני אלך.‬
‫אחרי הכול, אותי הוא רוצה.‬
‫״זיכרון שרירים״ הוא טייס אוטומטי,‬
‫סוכנים זומבים שאומרים לך‬ ‫איך לחיות את החיים.‬
‫התודעה שלך, החלק שאת חושבת שהוא את,‬
‫מוסרת את המושכות לפינות אפלות במוח.‬
‫היא דורשת חזרה, שוב ושוב,‬
‫בזמן שאת בונה גשר בין מחשבה לפעולה,‬
‫עד שאת שוכחת מה בכלל ביקשת מגופך לעשות.‬
‫דיליה כבר סיפרה לי עליך ועל קאסי.‬
‫דיליה במתקפה.‬
‫היא חוששת שאחותה תהיה הבאה בתור.‬
‫מעניין אותי רק מה שאני יכול להפיק מבט,‬ ‫לא מה שאני יכול להחדיר לתוכה.‬
‫אני עדיין צריכה לפטר אותך.‬
‫ירקת דם כדי להקים את המוסד הזה.‬ ‫את לא תהרסי אותו עכשיו.‬
‫אני לא זו שעושה פה סקנדלים.‬
‫סקנדלים הם נשמת אפו של הבלט.‬
‫״אחר הצהריים של פאון״.‬
‫השליכו ירקות על הבמה ואמרו שזאת תועבה.‬
‫״פולחן האביב״ עורר מהומה…‬
‫ואתה לא ניז׳ינסקי.‬
‫הגיע הזמן שתראה לי‬ ‫שאתה שם זין על האומנות הזאת.‬
‫על בית הספר הזה.‬
‫ועליי.‬
‫ודאי שאכפת לי.‬
‫איך אוכל שלא?‬
‫היית הראשונה שלי, את יודעת.‬
‫כך האגדה מספרת.‬
‫זה נכון, מונה.‬
‫הייתי סתם נער טיפש.‬
‫לימדת אותי למה הגוף מסוגל.‬
‫אני חייב לך הכול.‬
‫טוב… לא היית טוב בשבילי.‬
‫אף אחד לא מספיק טוב בשבילך.‬
‫כל השנים, כל הנשים…‬
‫רק רדפתי אחרי הדברים שהרגשתי פעם…‬
‫לפני שנים, איתך.‬
‫השוטרת קרוז. מה את עושה פה?‬
‫אז זה הגלעד שלך.‬
‫לא רק שלי.‬
‫כולם אוהבים אותה, אבל אף אחד‬ ‫לא ידע שהיא הייתה על הגג.‬
‫כולנו נרדמנו מוקדם.‬
‫אבל אסמה,‬
‫כל האנשים שטענו ככה היו במקומות אחרים.‬
‫אני יודעת שאני ישנתי.‬ ‫-אבל אין לך הוכחה.‬
‫והסבלנות שלי אוזלת.‬
‫אני לא חייבת לך הסברים.‬
‫את יודעת איך זה להיות בקרב?‬
‫החזקתי אברים בידיים האלה,‬
‫יצאתי חיה ומלאה בטראומה,‬
‫ועכשיו, עם כל סיוט, כל זיכרון,‬ ‫כל טרגדיה שאני רואה,‬
‫אכפת לי פחות מהכללים כשמדובר בעשיית צדק.‬
‫אז תגידי לי את האמת?‬
‫או שפה אני מחליטה שלא אכפת לי יותר‬ ‫איך אגרום לך לדבר?‬
‫אורן! הייתי עם אורן.‬
‫את כבר השלישית שאומרת את זה.‬ ‫-זאת האמת, אני נשבעת!‬
‫היינו בסאונה. עשינו קוק ביחד.‬
‫תשאלי אותו, הוא יאשר.‬
‫חסר לך שלא.‬
‫בית הקפה הזה…‬
‫הוא הכי טוב בעיר.‬
‫חדשות בשבילי.‬
‫ברצינות?‬
‫תראה, אני כבר חמש שנים סגורה באקדמיה.‬
‫אז את בעצם נזירה.‬
‫בטח,‬
‫אם נזירות מבלות את החיים בלבוש מינימלי‬ ‫בזמן שגברים נוגעים בהן.‬
‫אבל כל הגברים הומואים. כן?‬
‫זה דווקא לא נכון.‬
‫בארצ׳ר למדתי לא רק לרקוד.‬
‫תראה בעצמך.‬
‫חמישה מסרונים תוך דקה.‬
‫- ג׳ון: אנחנו צריכות טרמפ -‬
‫חברות רוצות את הרכב שלי.‬
‫הכול בסדר?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫עדיין נשתה שוקו, כן?‬
‫אז ככה…‬
‫כשזה מחול, ראש בראש נגדן,‬
‫מבחינתי זאת מלחמה.‬
‫אבל מחוץ לסטודיו,‬
‫אני שם בשבילן.‬
‫אז את בכל זאת ילדה טובה.‬
‫כן, אה?‬
‫קראת משהו לאחרונה?‬
‫לאחרונה?‬
‫הכי טוב שקראתי זה אושן וואונג.‬
‫הוא איזה משורר גאון‬ ‫שכתב רומן ביוגרפי מטורף על…‬
‫התבגרות כהומו בן למהגרים.‬
‫הזדהיתי.‬
‫נדמה לי שראיתי תמונה שלו.‬
‫חמוד ממש, אבל לא יזיק לו לחייך קצת.‬
‫הוא ראה הרבה בחיים.‬
‫מווייטנאם. מדינה יפהפייה. היית שם?‬
‫אין לי דרכון.‬
‫הסטייק מעולה. רוצה ביס?‬
‫צמחוני.‬
‫אני עושה עבודה מעולה, מה?‬
‫אתה בסדר גמור.‬
‫אתה מבין בדבר אחד: מחול.‬
‫אני מכבד את זה.‬
‫כמו שמכבדים חיה בקרקס.‬
‫אני רק אומר ש…‬
‫סליחה. אני לא יודע איך עושים את זה.‬
‫מה, לאכול עם מישהו?‬
‫לדבר איתו?‬
‫דייט.‬
‫הייתי טוב‬
‫בלחטוף מכות רצח, בבית,‬
‫וגם…‬
‫בהתמזמזות בשיחים עם גייז בארון‬ ‫שאספו אותי ועשו בי כרצונם.‬
‫וגם, לנסות לגרום לחבר הסטרייט שלי‬ ‫להתאהב בי, ולהרוס הכול בדרך.‬
‫אז כן,‬
‫אין לי הרבה ניסיון בדייטים ושיחות חולין.‬
‫אני?‬
‫אני לא מבין מה הפואנטה.‬
‫אני יושב עם מישהו,‬
‫ואני יודע שאו שהוא‬ ‫סופר את הדקות עד שנתפשט,‬
‫או שהוא רוצה‬ ‫לדלג על הקינוח ולחזור לגריינדר.‬
‫ואם הוא לא חושב את זה,‬
‫אני בטוח חושב את זה.‬
‫מי משנינו חושב את זה כרגע?‬
‫תגיד לי אתה.‬
‫יש לי שיטה טובה יותר לרדת במשקל.‬
‫יש לי איש קשר במיצ׳י ביץ׳.‬
‫איבדת שליטה.‬
‫מי שמדבר… הבוריטו האנושי.‬
‫רוצה קצת?‬
‫הלילה ההוא, כשהיינו פה…‬ ‫זה הוציא לי את החשק לתמיד.‬
‫הרגע הסתכלתי למוות בעיניים.‬
‫השוטרת יודעת ששיקרנו לה.‬
‫היא דפקה לי קטע פסיכי על הגג.‬
‫חשבתי שהיא תדחוף אותי אם לא תשמע את האמת.‬
‫אם ככה, היית צריכה ליפול.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫אמרנו שנשתוק.‬
‫וכדאי מאוד שתגבה אותי,‬
‫אחרת, השד יודע מה היא תעשה.‬
‫בט בכלל לא אוהבת אותך, אורן.‬ ‫למה אתה מגן עליה?‬
‫בגלל שאיך שלא תסתכלי על זה, אני חייב לה.‬
‫את מפריעה לי.‬
‫זה בסדר. סיימת.‬
‫קאסי.‬
‫המילים האחרונות שאמרתי לך…‬
‫אני מצטער.‬
‫הלכתי לישון כועסת.‬
‫אני עדיין כועס.‬
‫על העולם.‬
‫עלייך.‬
‫למה?‬
‫רק איבדתי את שיווי המשקל.‬
‫הכאבת לי, קאסי.‬
‫איך אתה מסוגל לומר את זה?‬
‫אני זאת שמדממת פה.‬
‫קריאה לרחמים, זה מה שזה.‬
‫בכיתי כל הזמן הזה, אבל לא הקשבת.‬
‫תציל אותי.‬
‫תציל אותי!‬
‫סליחה, גבר. נפל לי משהו.‬
‫אתה בסדר?‬
‫תאמין לי,‬
‫היא תהיה בסדר בלעדיך.‬
‫אני מקווה שאתה צודק,‬
‫כי נשבר לי מהמקום הזה.‬
‫איך את עושה את זה?‬
‫איך את לומדת איזה רצף צעדים בלתי אפשרי,‬
‫ואז משחזרת אותו ללא מאמץ?‬
‫הטריק הוא ש… את לא.‬
‫התנועות שלך נהיות ממופות במוח,‬
‫שיוצר קיצור דרך בין מחשבה לעשייה.‬
‫את סופגת את הצעדים האלה באופן כה מוחלט‬
‫שהרכיבים שלו נהיים אוטומטיים.‬
‫את מצרפת תנועות פשוטות לרצפים מורכבים,‬
‫ומחברת בין אלמנטים.‬
‫את יוצרת רוטינה, כדי שביום המופע,‬
‫המוח שלך ייתן לרגע לשיר.‬
‫שלום!‬
‫חזרתי.‬
‫שנלך?‬
‫חינכתי אותך… היטב.‬
‫זה יכול להפוך להרגל.‬
‫זה לא כדאי.‬
‫אני אומרת…‬
‫קח את מה שלמדת בחזרה לפריז,‬
‫עכשיו, כשהסערה חלפה.‬
‫איזו סערה?‬
‫לא יודעת. סיפרת לי על איומים והאשמות.‬
‫אבל לא סיפרתי לך.‬
‫סיפרת.‬
‫אולי ״מרטש״ הסיח את דעתך.‬
‫הצייד והניצודות.‬
‫מי מהם את?‬
‫הייתי מהניצודות במשך שנים, כמובן,‬
‫אבל עכשיו אני זו‬ ‫שרודפת אחרי כישרונות וכסף.‬
‫האלה דיאנה מביאה את הטרף הביתה.‬
‫הכול למען בית הספר.‬
‫- אני בשיקגו. ‬ ‫תישאר שם -‬
‫הוא היה על סף קריסה, ורק בגלל המשבר, ‬ ‫הדירקטוריון החליט שאישה תוכל להנהיג.‬
‫שיקמתי את המימון של ארצ׳ר,‬
‫- אז זו את. -‬
‫המתקנים שלו והיוקרה שלו.‬
‫למי אתה מסמס?‬
‫לציידת שלי.‬
‫את לא בודקת?‬
‫אז זו את.‬
‫זה הצליח רק בגלל שעשית דברים אפלים.‬
‫יש לי מזל.‬
‫לא הייתי צריכה אפילו לשלוח הודעות מפורטות‬
‫כדי לגרום לך לתהות באיזה דבר אפל מדובר.‬
‫היה כיף.‬
‫לגמרי.‬
‫להסיע אותך הביתה?‬
‫נעשה את זה שוב בקרוב.‬
‫אביא לך את הספר, אם בא לך…‬
‫שלום שלום!‬
‫רק רציתי להודות לך.‬
‫כן. טוב… תודתך הובעה.‬
‫גבר… באמצע חניון?‬
‫סמוך עליי.‬
‫ברגע שהחלונות יתכסו אדים,‬ ‫אף אחד לא יראה אותנו.‬
‫חשבתי שנהיה טובים הערב.‬
‫אהיה טוב. מבטיח.‬
‫מר רנפרו?‬
‫נראה לי שמשהו לא בסדר.‬
‫אנחנו קוראים למקום הזה ״קודש הקודשים״.‬
‫תרגישי בנוח.‬
‫הנה. זה יעזור.‬
‫הבנות לא הזכירו את החדר הזה.‬
‫טוב…‬
‫כמוני, הן לא רצות לספר לחבר׳ה.‬
‫ו…‬
‫לא כל אחת מגיעה הנה.‬
‫אני מרגיש שיש לי מזל.‬
‫טלבוט רצה אותך לעצמו.‬
‫מר טלבוט?‬
‫מהדירקטוריון של ארצ׳ר?‬
‫הוא בא לאודישנים כדי שיוכל לבחור.‬
‫את יכולה…‬
‫לעזור לי פה?‬
‫אני יכולה לעשות‬ ‫מה שכל הרקדניות האחרות עושות.‬
‫תגיד לי מה פייג׳ עשתה, ואעשה את זה.‬
‫קיוויתי שתוכלי לעשות יותר.‬
‫למה? מה עשית איתה?‬
‫בואי נגיד ש…‬
‫היה יכול להיות יותר טוב.‬
‫היא הייתה יכולה להיות את.‬
‫עכשיו אני תוהה…‬
‫איך מר טלבוט יודע על האודישנים שלנו?‬
‫המנהלת שלכם מספרת לו.‬
‫למה שהיא תעשה דבר כזה?‬
‫באלוהים… בגלל שהוא משלם על הזכות.‬
‫את חושבת שבמקרה הגעת לעבוד פה?‬
‫לא. את נבחרת.‬
‫יש הרבה פייג׳יות,‬
‫אבל יש רק ג׳ון אחת.‬
‫אז…‬
‫רגע, זאת הסיבה‬ ‫שכל המארחות ב״מיצ׳י״ הן בלרינות?‬
‫כן. נקנו בכסף.‬
‫טוב, אבל למי אתה משלם?‬
‫אנחנו משלמים למוניק דובואה.‬
‫תרומות לבית הספר תמורת גישה‬
‫לכמה תפקידים נבחרים.‬
‫אתה מתכוון לבנות במקום הזה?‬
‫את מקליטה את זה?‬
‫לא.‬
‫כלבה!‬
‫רד ממני!‬
‫טראוויס, אתה מכאיב לי!‬
‫רד ממני!‬ ‫-תני את זה!‬
‫את מוגנת!‬
‫אתה חתיכת חוצפן! הדברים שאתה רוצה,‬ ‫ומה שאתה עושה כדי להשיג אותם?‬
‫בואי.‬
‫לא סבלת מחום, התכווצויות, סחרחורות?‬
‫נראה לי שהגלולה פשוט עושה את שלה.‬ ‫אבל אם את רוצה להתייעץ עם רופא…‬
‫לא. אני לא רוצה.‬
‫הבחור שהיית איתו…‬
‫הוא מבית הספר?‬
‫לא.‬
‫הוא יודע שאת חוששת שאת בהריון?‬
‫עזוב.‬
‫בחיים לא אדבר איתו שוב.‬
‫חכי, פייג׳. רגע.‬
‫זה לא היה משהו שרצית?‬
‫שמע, אני בסדר.‬ ‫-יש כללים…‬
‫תפסיק!‬
‫לא הייתי צריכה לספר לך.‬ ‫זה פשוט הופך את זה לאמיתי.‬
‫זה אכן אמיתי, פייג׳.‬
‫לטוב או לרע, זה קרה.‬
‫ואני חושב שכדאי שתדברי עם מישהו‬ ‫על מה שאת מרגישה.‬
‫אם לא איתי, אז עם מישהו אחר.‬
‫הנה פתק שחרור ממחול.‬
‫בואי נדבר מחר.‬
‫אתה יודע מה מר ברוקס אומר?‬
‫הוא אומר,‬ ‫״אנחנו שרים את מה שאי אפשר לומר,‬
‫ורוקדים את מה שאי אפשר לשיר״.‬
‫מר רנפרו, אני מתכוונת לרקוד.‬
‫חשבתי שתצא ותפר את העוצר.‬
‫אני אידיוט.‬
‫אני לא קורא ספרים,‬
‫אני לא הולך למקומות, ואני אוכל בשר.‬
‫הייתה לי רק משימה אחת הערב:‬
‫לא לעשות סקס.‬
‫אבל לא, הוצאתי לו את הזין‬ ‫כמו שעשיתי אלף פעם.‬
‫ואין לי שום דבר אחר להציע.‬
‫זה כאילו…‬
‫הדבר היחיד שאני טוב בשבילו, אורן.‬
‫הדבר היחיד שמישהו באמת רוצה ממני.‬
‫כל מה שאני…‬
‫זה הגוף הטיפשי הזה.‬
‫אתה חכם,‬
‫אתה אמיץ,‬
‫ואתה מצחיק בטירוף.‬
‫ואני מבטיח לך שיש בעולם בחור‬ ‫שיראה את מה שאני רואה,‬
‫אבל…‬
‫הוא ירצה לעשות משהו בנדון.‬
‫חבר,‬
‫אני מבטיח לך שהוא בדרך.‬
‫הקטע עם זיכרון השרירים שלך‬
‫הוא שאחרי השלמת המשימה,‬ ‫את לא זוכרת כלום.‬
‫ייתכן שרקדת עכשיו יצירת מופת,‬
‫אבל כשאת יוצאת מאור הזרקורים‬ ‫אל חיקו האפל של אחורי הקלעים,‬
‫זה כמו להסביר איך את נושמת.‬ ‫את שמחה שזה קרה,‬
‫אבל אין לי מושג איך.‬
‫סליחה, דן, אבל מישהו אחר‬ ‫חייב לעשות את העבודה.‬
‫את מתקדמת. זאת לא משימה קלה.‬
‫זה גם לא בלגן.‬
‫כללים. סדר. שרשרת פיקוד.‬
‫בזה האמנתי.‬
‫אמרתי לעצמי שזה יעזור לי‬ ‫להבין את התעלומות של עולם אחר‬
‫שממשיך לדכא נשים, ולהשתיק ביקורת,‬
‫ושולט בכל רגע בחיים‬ ‫של כל מי שטיפש מספיק להתנדב לזה.‬
‫הבלט לא קשור למה שקרה לבחורה ההיא!‬
‫הוא קשור לזה לגמרי, דן.‬
‫זה לא רק אדם אחד‬ ‫שהשליך את קאסי שור מהגג,‬
‫אלא 400 שנים של צורת המחול‬ ‫המעוותת והיפהפייה הזאת‬
‫שהעולם המערבי יצר.‬
‫נלחמתי בהרבה דברים,‬
‫אבל אני לא מסוגלת להילחם בזה.‬
‫טוב.‬
‫אסגור את החקירה,‬
‫או אמצא חוקר שימשיך בה.‬
‫תודה, המפקד.‬
‫ג׳ון?‬
‫בט בסדר?‬
‫בט?‬
‫בט!‬
‫תסתמי כבר.‬
‫כולך פצועה!‬
‫וברור שלקחת משהו.‬
‫תירגעי. זה מעל קו השיער. לא יראו כלום.‬
‫את לא תנהגי!‬
‫בסדר!‬
‫אז נלך ברגל.‬
‫את על הפנים!‬
‫אסור שיראו אותי ככה.‬
‫עשינו מעשה טוב הערב, בט.‬
‫בואי לא נהרוס אותו עם מעשה רע.‬
‫אם זה מנחם אותך, סלינה שלחה את רובן.‬
‫היא התגלתה במיטבה במסרונים האלה.‬
‫כל הזמן הזה תהיתי מי רוצה שאשאר בפריז.‬
‫הייתי צריך לשאול מי רוצה‬ ‫להפחיד אותי כדי שאשאר כאן,‬
‫כשנשקה היחיד הוא טלפון זול.‬
‫יש לך מושג כמה קשה‬ ‫למנוע ממוסד כזה לקרוס?‬
‫פעם, מלכים וקיסרים מימנו בלט.‬
‫היום אני נאלצת לעשות עסקים עם שדים עשירים.‬
‫אם אני מעוותת,‬ ‫זה בגלל שמחול זה עסק מעוות.‬
‫אספר לדירקטוריון והם יפקפקו בשפיות שלך.‬
‫אני חושבת שהעברתך המיידית מתפקידך‬
‫מתחילה להיראות כמו רעיון מצוין.‬
‫רק תנסי, ואני אפוצץ את זה.‬
‫וכמו שאת אומרת,‬
‫אין כאן מקום לסקנדלים.‬
‫מה?‬
‫מדאם תחלץ אותה מזה.‬
‫מוניק דובואה תהרוג אותנו!‬
‫לא שמעת מה הוא אמר?‬
‫טראוויס מכיר את מוניק.‬
‫ולכן בטוח שהוא כבר התקשר אליה.‬
‫צריך להפיל אותה לפני שהיא תפיל אותנו.‬
‫השתגעת?‬
‫אנחנו מתקרבות לאמת, ג׳ון.‬
‫לא. הסכמתי לתפוס את טראוויס,‬ ‫לא את מדאם.‬
‫לאנשים האלה יש כוח. מה יש לנו?‬
‫את האמת!‬
‫היא החתימה אותי על הסכם סודיות.‬
‫אם אפתח את הפה, יכתשו אותי.‬
‫כאן זה נגמר.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫ברור שהצלחתי במבחן שיווי המשקל הגרוע שלהם.‬
‫אז למה אני זאת שמשתינה בכוס?‬
‫למה הבאת את אורן?‬
‫בעצם, הוא הביא אותי.‬
‫נוואה התקשרה אליו.‬
‫לילה גרוע אחד.‬
‫כף הרגל שלי מחלימה, וכשזה יקרה…‬ ‫-תהיי מכורה לסמים,‬
‫שלוקחת כדורים נגד כאב שאת כבר לא מוצאת.‬
‫אני יודעת איפה הוא חי.‬
‫אני יודעת מה אני מנסה לאלחש,‬
‫כי מה שאני לא יודעת‬ ‫זה מה קרה בלילה שבו קאסי נפלה.‬
‫התעוררתי בחדר שלי,‬ ‫וכל מה שקרה לפני זה שחור…‬
‫בט, את לא דחפת את קאסי שור.‬
‫היא רק מחזיקה את השתן שלי. קחי.‬
‫גברתי, אחותי בתקופה לחוצה מאוד,‬
‫אבל…‬ ‫-לכי. עכשיו.‬
‫כך או אחרת, אגרום לזה להיעלם.‬
‫אני מכירה דרך קלה.‬
‫תני לי להציץ במחשב שלך.‬
‫למה? אין בו כלום.‬
‫תתפלאי.‬
‫זה תמיד קורה.‬
‫אני ממש בטוחה שאני צודקת,‬
‫דוחפת אנשים לעשות מה שאני רוצה,‬
‫ושוכחת מהמחיר.‬
‫יכולנו למות הערב.‬
‫והכול בגלל שאני מנסה לתקן פה משהו‬
‫שאני לא מצליחה לפתור בחיים שלי.‬
‫היה לי הכול.‬
‫תפקיד ראשי,‬
‫עתיד שמקובל על אימא שלי…‬
‫ואז אתה גרמת לי לחשוב‬ ‫שאני מסוגלת להיות אדם נחמד.‬
‫אמרת לי שזה מה שאת.‬
‫אתמול התגלתה מציאות אחרת.‬
‫ה־MRI גם הראה לעולם‬ ‫את כף הרגל הדפוקה שלי.‬
‫אני כבר לא במופע, מאטי.‬
‫אז חדרת פנימה?‬
‫הנה זה.‬
‫זה המייל. בינגו! מצאנו.‬
‫- אימא -‬
‫סליחה, אני לא מאה אחוז היום.‬
‫זה בסדר.‬
‫גם אני לא.‬
‫חשבתי…‬
‫על מה שיש בינינו במקום הזה, ו…‬
‫שכל אחד פה בתוך העניינים והגוף של השני,‬
‫ושאנחנו לומדים להסתיר את מה שחשוב.‬
‫אני יודעת מה חשוב איתך, אורן.‬
‫אבל את לא.‬
‫וכדי שנהיה בני זוג טובים,‬
‫בסטודיו הזה ומחוצה לו…‬
‫אני חייב להתוודות על כמה דברים.‬
‫בעצם, על דבר אחד גדול.‬ ‫על אדם שהייתי איתו.‬
‫מקובל עליי שנשמור את הפינות האלה לעצמנו.‬
‫כן, ניסיתי את זה.‬
‫זה לא עבד.‬
‫אז מה רצית לגלות לי?‬
‫מר שור. גברת שור.‬
‫לא ידעתי שהגעתם.‬
‫בן, אנחנו צריכים קצת זמן.‬
‫כן, אדוני. רק באתי הנה להיפרד.‬
‫כמו כולנו.‬
‫מצבה של קאסי מידרדר.‬
‫כל הסימנים שם, כולל ההתקף שראית.‬
‫המשפחה החליטה שהגיע הזמן‬ ‫לעצור את ההחייאה.‬
‫לעצור… החייאה?‬
‫אנחנו מנתקים אותה מהמכשירים.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬