‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫את כזאת יפה. אני שונאת אותך.‬
‫לא, את אוהבת אותי.‬
‫את שיכורה.‬ ‫-אני לא שיכורה.‬
‫שוטים!‬
‫בואי נשתה שוטים!‬
‫זה נקרא ״עלה שושנה״.‬
‫רגע, השוטים לא טובים.‬
‫שותפות לנצח.‬
‫לא, אל תשתי את זה!‬
‫אלוהים!‬
‫עכשיו תורך לעוף.‬
‫לא!‬
‫אז מה אנחנו עושים פה?‬
‫אני מניח שזה תלוי.‬
‫מה דעתך על…‬
‫לנשק את הזר המפחיד?‬
‫אתה כבר לא מפחיד אותי כל כך.‬
‫הרוב כאן חושבים אחרת.‬
‫תראה, יש לי משהו להגיד לך.‬
‫ג׳ון ראתה אדם בקפוצ׳ון ביום שבו קאסי נפלה.‬
‫באמת?‬
‫מי?‬ ‫-היא לא ראתה, אבל הוא התגנב מהגג‬
‫בדיוק כשהשוטרת מצאה את קאסי על הקרקע.‬
‫אז אולי הוא ראה את זה קורה.‬ ‫סימן שיש תקווה.‬
‫ודאי שיש תקווה.‬
‫יכול להיות שהיא תתעורר מחר.‬
‫אני לא חושב על מחר.‬
‫סליחה.‬
‫זה מבית החולים.‬
‫כן?‬
‫״בחזרתה לבלט סיטי וורקס,‬ ‫דיליה וויטלו הייתה התגלות.״‬
‫פה כתוב שהיא ״בוהקת״.‬
‫פה ״מסחררת״.‬
‫מדאם תאהב את זה.‬
‫״כישרונה של מיז וויטלו סנוור‬
‫חרף ניסיונותיו של רמון קוסטה לעמעם אותו.״‬
‫מדאם לא תאהב את זה.‬
‫מה, אתם רוצים שהיא תסבול?‬
‫תירגע. לא כתבנו את זה.‬
‫״הכוראוגרפיה של קוסטה לא מתרוממת.״‬
‫מה הסיכוי שהוא יוציא את זה עלינו?‬ ‫בערך 112 אחוז.‬
‫שנתחיל?‬
‫ראית את נוואה היום?‬
‫לא, וגם הרוצח המטורף לא פה.‬
‫חרטום של נעל פוינט‬ ‫הוא בגודל קופסת גפרורים.‬
‫מלבן זעיר של משי ובד.‬
‫איזון על משטח בגודל כזה‬ ‫אמור להיות בלתי אפשרי.‬
‫אני מאושר! אני מופיע ברשימה!‬
‫אבל זה גם נדרש מכל בלרינה‬ ‫בכל להקת מחול בעולם.‬
‫הזעיקו אותי, ועכשיו לא אומרים לי כלום.‬
‫הוריה בוויסקונסין.‬
‫אני לא יודע מה לעשות!‬
‫נדרשות שנים כדי ללמוד לערום‬ ‫את הגולגולת ועמוד השדרה והאגן‬
‫כדי לגרום לבלתי־אפשרי להיראות טבעי.‬
‫אולי זה האיזון הקשה מכול.‬
‫לולא דיליה,‬ ‫הביקורות של מר קוסטה היו גרועות עוד יותר.‬
‫עוד לא קראתי.‬ ‫לקאסי שור נשרף נתיך במוח הבוקר.‬
‫היי, חמודה.‬
‫מה קרה לקאסי?‬
‫אין סיבה לדאגה.‬
‫אמך נפגשת עם מדאם לתדרוך.‬
‫אימא, אני צריכה לדבר איתך.‬ ‫-הכול בסדר? תכף נתעדכן, סלינה.‬
‫אני כל כך שמחה שבאת!‬
‫למה?‬
‫רמון כבר לקח ממך את התפקיד הראשי?‬
‫אני אומרת לך,‬ ‫אין דבר שברירי יותר מהאגו הגברי.‬
‫לא, מר קוסטה שמח מאוד.‬
‫ואני רוצה שהוא יישאר שמח.‬
‫ולכן אשמח לקבל עוד משככי כאבים.‬
‫בשום אופן לא.‬
‫הסצנה שעשית בפרמיירה של דיליה‬ ‫מוכיחה שאת לא בנויה לתרופות של גדולים.‬
‫אקבע לך תור למדקר שלי.‬
‫אני לא צריכה מדקר!‬ ‫אני צריכה כף רגל לא כואבת כדי שאוכל לעבוד.‬
‫נבקש ממר רנפרו שיבדוק.‬ ‫-אל תערבי את ״המפתח״.‬
‫אני פשוט במתח. המון כוראוגרפיה חדשה.‬
‫כן. נקבע לצהריים בשבוע הבא.‬
‫הרופאים אמרו שזה היה התקף‬ ‫שנגרם ע״י אלח דם.‬
‫היקף הנזק יתברר רק כש…‬
‫אם היא תתעורר.‬
‫באתי הנה אתמול בלילה, אחרי החזרה.‬
‫לא ידעתי מה לומר, אז הקראתי לה.‬
‫ואם הדבר האחרון שהיא תשמע‬ ‫הוא איזה רומן בלשי טיפשי בצרפתית?‬
‫לא גרמת לזה, נביל. זו לא אשמתך.‬
‫אנחנו לא יודעים מה היא מסוגלת לשמוע.‬
‫אני צריך להגן עליה,‬
‫לא לבגוד בה.‬
‫תביעה לשחרור ממשמורת אמך?‬
‫כבר הגשתי את הניירת,‬ ‫הצעתי את עצמי לעבודות כדי להתפרנס,‬
‫קבעתי דיונים כדי לא להחסיר שיעורים…‬ ‫-בית הספר אחראי מול הורי התלמידים.‬
‫רק זה חסר לנו,‬
‫שיגידו שעקרנו תלמידה מזרועות אמה.‬
‫הילארי תומאס הגישה כאן בקשה‬ ‫לאמנציפציה כשהייתה רק בת 14.‬
‫מיס תומאס הייתה כישרון יוצא דופן‬ ‫שבית הספר לא יכול היה להרשות לעצמו לאבד.‬
‫את…‬
‫מיומנת.‬
‫בהחלט לא מצטיינת מספיק‬
‫כדי שבית הספר, או הסגל שלו,‬ ‫יסכנו את שמם הטוב.‬
‫את טועה.‬
‫אני משתפרת מיום ליום.‬
‫אפילו מר ברוקס שם לב.‬
‫וגם הייתי ככה קרובה‬ ‫לקבל תפקיד ראשי ב״מרטש״.‬
‫מדאם,‬
‫סגל ההוראה הם האפוטרופוסים דה־פקטו‬ ‫של ג׳ון כבר שנים.‬
‫חלומותיה ראויים להגנה שלנו‬ ‫לא פחות מגופה.‬
‫גמל שלמה נכנס לגינה.‬
‫מה?‬ ‫-גב׳ וויטלו הגיעה.‬
‫אני רוצה שתיישבו את המחלוקת הזאת‬ ‫במהירות ובשקט,‬
‫לפני שתפילו את כל בית הספר יחד איתכם.‬
‫ושוב, שרפת ענק מאיימת לכלותנו.‬
‫בשורות איומות לגבי קאסי שור.‬
‫בואי נתערב שהצרפתי קשור לזה.‬
‫מה הסיפור שלך עם שיין?‬
‫שניכם מתנהגים בצורה חשודה לאחרונה.‬
‫אנחנו סבבה.‬
‫איך כף הרגל שלך?‬ ‫-גם היא סבבה.‬
‫עשיתי לה מתיחות ועיסויים…‬
‫היי, חתיכה! נראית טוב!‬
‫מה הוא אמר?‬
‫בן זונה!‬
‫היי! אני ספורטאית עילית.‬ ‫אני מתאמנת שמונה שעות ביום‬
‫ויכולה לנקנק את הגוף השמנמן שלך בלי…‬
‫להזיע.‬
‫אתה.‬
‫זה הגורל!‬ ‫-אתה עוקב אחריה?‬
‫היי, שמרת את העלון שנתתי לך?‬
‫ההופעה מחר אם בא לך‬ ‫לראות את הגוף השמנמן בפעולה.‬
‫שמור מרחק.‬
‫ואם לא? מה תעשה?‬
‫אורן, עזוב. הוא למד את הלקח.‬
‫תלמד אותי בכל זאת!‬
‫איזה עלון?‬
‫מאיפה לי? הוא משוגע.‬
‫- לא נשכח‬ ‫קאסי שור -‬
‫שמענו שקרה משהו לקאסי.‬
‫חשבנו שזה זמן טוב לאנרגיות חיוביות.‬
‫זה מצחיק, איך שאמריקאים מראים אהבה.‬
‫תראה,‬
‫קאסי לא נשארה חייבת לאף אחד.‬ ‫-קאסי הייתה הכי טובה.‬
‫ושנאתם אותה בגלל זה.‬
‫אנחנו חברים שלה כבר שנים!‬
‫היית החבר שלה שלושה חודשים.‬
‫ראית מה שרצית לראות.‬
‫היי. שמעתי על קאסי.‬
‫מה כל זה?‬
‫מקדש לאשמה,‬
‫מעשי ידי האנשים שמפחדים‬ ‫לבקר אותה בבית החולים.‬
‫אל תתקרבי מדי לקצה, ג׳ון.‬
‫מה קורה פה?‬
‫היה לקאסי התקף.‬
‫היא תהיה בסדר?‬
‫אף אחד לא יודע.‬
‫פשוט…‬
‫חבל שלא הייתי פה באותו לילה.‬ ‫אולי יכולתי לעשות משהו.‬
‫או לראות משהו.‬
‫שמעתי שאולי את ראית משהו.‬
‫בבקשה, ג׳ון. למה שלא תספרי מה ראית?‬
‫כי…‬
‫אני עלולה לספר לאדם שראיתי.‬
‫ג׳ון, זה לא הייתי אני.‬
‫מישהו התגנב מהגג.‬
‫קפוצ׳ון אפור, רוכסן אדום.‬
‫הוא ירד במדרגות החירום.‬
‫אדם חף מפשע לא מתנהג ככה. נכון?‬
‫אני קורא את טופר ברוקס כמו כותרת בצהובון.‬
‫חבל שלא ראית.‬ ‫מחרמן אותו שקטלו את קוסטה.‬
‫חבל שלא הייתי שם.‬ ‫הייתי עסוקה בדפיקת העניינים עם נביל.‬
‫שלא תעזי להתאהב בו.‬
‫אני לא!‬
‫מספיק מוזר שאני ישנה‬ ‫עם הכרית של החברה שלו.‬
‫אולי זה משפיע לך על המוח.‬
‫או על הגוף. נסי לעמוד בלי לזוז.‬
‫אני מניחה שהוא בחור טוב.‬
‫אני פשוט לא סומכת על עצמי.‬
‫אל תסמכי עליו. שלא תהיי הקורבן הבא שלו.‬
‫אפרופו הקורבן הבא…‬
‫בניגוד למישהו,‬ ‫הדבר האחרון שאני מחפשת כרגע הוא חבר חדש.‬
‫סליחה! הבחור הקודם לא היה חבר שלי.‬
‫זיון סביר, אולי,‬ ‫אבל מלא מטענים כמו אוטובוס של חשפניות.‬
‫מה אלה, לעזאזל?‬
‫קונספטים ל״מרטש״.‬
‫מר קוסטה הכתיב את חזונו בעצמו.‬
‫רגע.‬
‫מספיק גרוע שהוא רוצה לפאר רוצח סדרתי,‬
‫אבל ככה הוא עושה את זה?‬
‫התלבושות האלה אומרות שהגיע להן!‬
‫אני לא בטוחה לגבי זה.‬
‫אני כן. הוא שמוק סקסיסט.‬
‫אבל לא תנצחי בתחרות השתנה מול הכוראוגרף.‬
‫בכלל לא תוכלי להשתין במחוך הזה.‬
‫אתה חושב שהוא יתחיל‬ ‫בפה דה דה או בקטעים הקבוצתיים?‬
‫אראה לך במה אני רוצה להתחיל.‬
‫אני רוצה להתחמם לפני הרגע שלי,‬
‫אבל אם הוא יתחיל באנסמבל,‬ ‫אני לא רוצה לבזבז אנרגיה!‬
‫אז תירגעי ותני לי לחמם אותך.‬
‫ואם הוא יתחיל בקודה, אוכל אותה בכל מקרה!‬
‫בייבי, נו כבר!‬
‫סליחה.‬
‫חשבתי שזה יעשה לי סדר בראש,‬ ‫אבל מר קוסטה הקדים אותך.‬
‫אולי נתחיל להתכונן בסטודיו?‬
‫בוא נדהים אותם בחזרה,‬ ‫ואז נחזור הנה ונמשיך מאיפה שהפסקנו.‬
‫אם זה מה שאת רוצה, זה מה שאני מקבל.‬
‫תראו.‬
‫קטילה! הוא לא יאהב את זה.‬
‫היי לכם.‬ ‫-אהבו את דיליה.‬
‫כמו תמיד.‬
‫הוא בטח ישנא את זה עוד יותר.‬
‫אם מר קוסטה יראה מה את קוראת,‬ ‫זה הסוף שלך.‬
‫מה את קוראת?‬
‫יישומון דיאטה חדש.‬ ‫חייבים להיות בכושר להרמות.‬
‫אתה ואת, למרכז. סצנת הרצח.‬
‫לא. אני רוצה שתהיי כמו זונה.‬
‫את צריכה לנטוף מיניות.‬
‫תתגרי בו שיבצע בך את זממו.‬
‫לא! תשליך אותה לתוך ההרמה!‬
‫איפה הלהט?‬
‫תרקוד כאילו אתה חושק בה!‬
‫זה מטורף.‬
‫עצרו.‬
‫אני רוצה דרקון,‬
‫ואתה נותן לי גולדן רטריבר.‬
‫שב!‬
‫תפוס.‬
‫פנשה.‬
‫שוטר שיכור! ו…‬
‫בלי הליכת מחול. לך כמו בנאדם.‬
‫פשוט תגלם את הדמות.‬
‫לא, רגע! לא!‬
‫יש לך משימה אחת:‬
‫לרקוד את התפקיד שלך בלי לפשל.‬
‫אני מבין, אבל…‬
‫תבין שהתחלתי לצוות בלרינות‬ ‫עוד לפני שנולדת.‬
‫גם הכאבת לה.‬
‫זה נכון, מיס וויטלו?‬
‫הכאבתי לך?‬
‫לא, המורה.‬
‫לך תתאמן על ההליכה שלך.‬
‫בנות למרכז. נעבור על האנסמבל הראשון.‬
‫מוזיקה, ו…!‬
‫איחרת!‬
‫רע מאוד.‬
‫תחשבו סקסי. בלי עצמות. בלי חיים בעיניים.‬
‫יש לך בעיה?‬
‫לא.‬
‫אבל… אתה באמת חושב שג׳ק המרטש‬ ‫הוא הסיפור שאנחנו צריכים לספר עכשיו?‬
‫בייחוד אחרי מה שקרה לתלמידה כאן?‬
‫כן.‬
‫ואת כנראה לא.‬
‫אני רק אומרת שאנשים חווים אלימות במציאות.‬
‫נראה שאתה לא מבין את זה.‬ ‫ואתה גם זורק את בט לכל הכיוונים…‬
‫אבל אני מבינה. גם אני הייתי כועסת‬ ‫אם כל המבקרים בשיקגו היו קורעים אותי.‬
‫הבעיה היא לא בחומר.‬
‫היא לא בציוות שלי,‬
‫וגם לא בביקורות הגרועות,‬ ‫שכולכם כנראה התמוגגתם מהן.‬
‫הבעיה היא שהתרגלתם להאמין שהדעות שלכם,‬
‫הרגשות שלכם, החלומות שלכם,‬
‫בעלי משמעות.‬
‫זה ייפסק עכשיו.‬
‫אם את רוצה שאכבד אותך,‬
‫תצטרכי להרוויח את זה.‬
‫מה לעזאזל הבעיה שלך?‬
‫שלי?‬ ‫-תרגיע, כיילב.‬
‫יש משהו בדבריה.‬
‫הוא לא יכול להתייחס אלינו ככה!‬ ‫-כאן? בטח שהוא יכול.‬
‫בואו, בנות.‬ ‫נשתפר בקטע הזה ונפתיע אותו מחר.‬
‫מי קבע שאת קוסטה?‬
‫מישהי אחרת מעוניינת בתפקיד?‬
‫אז בסדר.‬
‫עזבו. אני פורשת.‬
‫בואו, נתחיל ברונד דה ז׳אמב.‬
‫וּ… 3, 4, 5, 6…‬
‫אף אחד לא נפגע.‬
‫תגידי את זה למראה.‬
‫היית רקדנית, מדאם.‬ ‫בטח היה לך כוראוגרף משוגע, או 12.‬
‫עשיתי מה שהתבקשתי לעשות,‬ ‫ועשיתי את זה בחן.‬
‫אם מר קוסטה מפריע לך כל כך‬ ‫שאת לא מסוגלת לעשות את זה בהכרת תודה,‬
‫את מוזמנת לפרוש מההפקה.‬
‫אז זהו?‬
‫״תתמודדי ותשתקי״?‬
‫את אמרת, לא אני.‬
‫איזון הוא אקט של אמונה.‬
‫המאסטרים מדברים על התרוממות מעטרת הראש,‬
‫או על להכות שורשים בקרקע.‬
‫אבל אין שום חוט קסום‬ ‫שמחבר את ראשך לשמיים.‬
‫אין שום דבר מתחתייך‬ ‫מלבד קרשים אדישים של במה.‬
‫הטריק הוא לשטות בעצמך‬ ‫ולגרום לעצמך להאמין שיש לך שורשים,‬
‫או שאת מסוגלת לעוף,‬
‫גם כשכל הסימנים מראים על ההפך.‬
‫ואם את מאמינה מספיק,‬
‫אולי תצליחי לעשות את הבלתי־אפשרי.‬
‫זאת רק בוררות משפחתית, נכון?‬
‫אימא שלי תמסור תצהיר, וגם אני,‬
‫והבוררת תצטרך להבין שהבלט הוא כל חיי,‬
‫ואז לשחרר אותי.‬
‫אלא אם כן היא חושבת שבלט זה טיפשי.‬ ‫אחרת, למה שהיא תברור. נכון?‬
‫ג׳ון…‬
‫פשוט תגידי את האמת שלך.‬ ‫זה כל מה שאת צריכה לעשות.‬
‫טוב.‬
‫הוריי היגרו כדי שיהיו לנו חיים טובים יותר,‬
‫אבל כשבישרתי להם שאני בהריון,‬
‫הלב שלהם נשבר.‬
‫הם דרשו שאוותר על התינוקת שלי,‬ ‫והתכחשו לי כשסירבתי.‬
‫בן־לילה, נותרתי לגמרי לבד, מלבד בתי הקטנה.‬
‫אז גידלתי אותה לבדי.‬
‫מימנתי לעצמי לימודי מנהל עסקים,‬ ‫בניתי לי מוניטין בלונדון, ואז בוול סטריט.‬
‫עבדתי קשה כדי שיהיו לג׳ון כל היתרונות,‬
‫כולל שיעורי הבלט ששימחו אותה כל כך.‬
‫אולי, בשל אותה אהבה,‬ ‫פינקתי אותה זמן רב מדי.‬
‫אבל הגיע הזמן‬ ‫שהיא תפסיק להתחפש בחצאיות בלט,‬
‫ותלמד במכינה שתכין אותה לעבודה אמיתית.‬
‫בלט הוא עבודה אמיתית!‬
‫לא בשבילך.‬
‫איך את מצפה לשרוד כרקדנית מקצועית‬
‫כשלא השגת אפילו תפקיד ראוי בהצגת בית הספר?‬
‫איזו אימא לא מאמינה בבת שלה?‬ ‫-תהיה בשקט.‬
‫אני רק אומר…‬ ‫-אנא, לא.‬
‫מיז פארק, תמשיכי.‬
‫היא שוכחת שבאחד הימים לא אהיה בין החיים,‬
‫והיא תישאר לבדה, כמו שהייתי,‬ ‫ותצטרך להסתדר לבדה.‬
‫ואני אעשה כל מה שיידרש,‬
‫אקריב כל מה שיידרש,‬ ‫כדי שהיא תהיה מוכנה ליום הזה.‬
‫בט, זה היה גאוני,‬ ‫הרלווה של השורה האחרונה ב־3 במקום ב־4.‬
‫כן. את כמו רמון,‬
‫רק שלא בא לי להתאבד כשאת מדברת אליי.‬
‫אלוהים, זה בדיוק מה שחשבתתי.‬
‫היי, תקשיבו.‬
‫אז דיברתי עם מדאם דובואה,‬
‫ותפקיד הבמאי הוא להגן עלינו.‬
‫אבל בגלל שהיא מסרבת לנסח קוד התנהגות…‬
‫כל מה שאי־פעם נראה לכן מסוכן,‬ ‫מטורף, או פשוט לא הוגן…‬
‫תרשמו את זה.‬ ‫אם הם רוצים אותנו…‬
‫כללים חדשים.‬
‫בחייכן. אם לא נעשה משהו,‬ ‫המצב לא ישתנה לעולם.‬
‫אנחנו עדיין רוקדות על נעלי פוינט‬ ‫שהומצאו במאה ה־19.‬
‫אם את רוצה שינוי,‬
‫תעברי למחול מודרני.‬
‫התקשרתי אלייך שעות.‬
‫היו לי ראיונות.‬
‫לקידום היצירה שלך.‬
‫סיפרתי לכל מי שרק אפשר‬
‫שאתה הגאון שמאחורי ההופעה שלי.‬
‫לחיי המאמץ שלך להציל את המופע שלי.‬
‫הוא מדבר בשם עצמו.‬
‫אף אחד לא מקשיב.‬
‫אם המבקרים בשיקגו‬ ‫טיפשים מכדי להבין את זה,‬
‫תמיד אפשר לחזור לפריז.‬
‫אני לא יכול לחזור לפריז.‬ ‫-למה?‬
‫אם לא אצליח בשיקגו, המבקרים ניצחו.‬
‫המבקרים מטומטמים.‬
‫תרקדי בשבילי.‬
‫יש לך ריח כמו של אחותך.‬
‫אם תזכיר את בט שוב,‬
‫אחתוך לך אותו.‬
‫זה סקר. אתה יכול למלא אותו בבקשה?‬
‫תודה.‬
‫זה סקר. אתה יכול למלא אותו בבקשה?‬
‫תודה.‬
‫כן, אני ברשימת אנשי הקשר!‬
‫כן!‬
‫תשאיר הודעה לרופא.‬
‫תודה.‬
‫אני מחלקת תעמולה.‬
‫טורי נרדמה בוודקה שלה,‬
‫אז אם רצית להגניב הנה כלבלב‬ ‫או פלטה חשמלית, זה הזמן.‬
‫איפה כיילב?‬
‫מפחד לגרש אותי,‬
‫ומרוב כעס, הוא בא הנה רק כדי לישון.‬
‫לאבד אבא זה מערער.‬
‫סליחה, אבל אני לא צריך שיעור על אבל.‬
‫זה הורג אותי.‬
‫רוצה לדבר על זה?‬
‫לא איתך.‬
‫אני מצטער.‬
‫טוב לי פה.‬
‫זה החדר היחיד פה שיש בו תחושה קלילה.‬
‫ואתה היחיד כאן שהיה חושב מחשבה כזאת.‬
‫לא שכל הזיכרונות פה היו טובים.‬
‫אבא שלך.‬
‫זו הייתה שנה קשה בשבילך.‬
‫ובזכותך שרדתי.‬
‫את יודעת…‬
‫יש תגובות נזעמות נגד היצירה החדשה.‬
‫אחרי שמיס סטרוייר הקטנה התסיסה אותם.‬
‫אני צריכה לחשוש?‬
‫לא.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫אנחנו תמיד עושים מה שאומרים לנו.‬
‫גם אם יש משהו בדבריה.‬
‫טוב, היא לא מבינה שהיררכיה,‬ ‫היסטוריה, כללים…‬
‫לכל אלה יש מקום בבלט.‬
‫ואנחנו כאן… אנחנו חלק מהמסורת?‬
‫יש שיגידו שכן.‬
‫כך היה תמיד.‬
‫את מדברת על גברים מבוגרים‬
‫עם בנות יפות.‬
‫זה שונה.‬
‫והרבה יותר טוב.‬
‫אורי?‬
‫מה אתה עושה שם?‬
‫בחייך.‬
‫זה רק אני.‬
‫מה לעזאזל, גבר?‬
‫זה שום דבר.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫קוסטה הוא אידיוט.‬
‫זה לא בגלל קוסטה.‬
‫ההתנסחות שלו על הפנים. והליהוק שלו…‬
‫הוא בלבל בין התפקידים שלנו.‬
‫מה אמרת עכשיו?‬
‫אני רק רוצה שהמצב יחזור לקדמותו.‬
‫שאני אהיה הפיה המצחיקה,‬ ‫ואתה תמיד תהיה הנסיך?‬
‫זה מה שעובד. בשביל שנינו.‬
‫אולי ככה עדיף.‬
‫מספיק זמן חגגת פה, אורן.‬
‫הגיע הזמן שתלמד להתחלק.‬
‫תיהנה.‬
‫וואו.‬
‫לא חשבתי שתבואי.‬
‫ולא חשבתי שתהיה מוכשר.‬
‫אז שנינו הופתענו.‬
‫זאת החברה שלך?‬
‫לא, הייתה מתה.‬
‫קפה? משהו חזק יותר?‬
‫בהחלט משהו חזק יותר.‬
‫אין פה הרבה.‬ ‫יש כמה בירות בוטיק סבירות, אבל…‬
‫חשבתי על משהו שבא בכדורים.‬
‫אולי ויקודין, או אוקסי?‬
‫כן… לא בטוח שיש פה את זה מהחבית.‬
‫כן, לגמרי.‬
‫פשוט…‬
‫יש לי פציעה, והיא גומרת אותי, ו…‬
‫חשבתי שאולי תוכל לעזור לי.‬
‫לעזור לך… להשיג סמים?‬
‫לא.‬
‫כן, כלומר…‬
‫אשלם לך.‬
‫אה, למכור לך סמים.‬
‫חשבתי שאם אתה…‬
‫לא האיש, אולי אתה…‬
‫מכיר מישהו?‬
‫לא, אני האיש.‬
‫יש לי משהו ברכב.‬
‫אני ממש מעריכה את זה.‬
‫לא הייתי מבקשת אם הייתה לי ברירה אחרת.‬
‫על חשבון הבית.‬
‫תודה.‬
‫נתת לי סוכריות מנטה עכשיו?‬
‫פניתי אליך לעזרה!‬
‫כן, וחשבת שאני סוחר סמים!‬
‫למה, כי את חושבת שאני עני?‬
‫את לא מבינה מהחיים שלך.‬
‫אלוהים!‬
‫אף לא חתימה אחת.‬
‫קוסטה מתייחס אלינו כמו אל חרא,‬ ‫וכולם שטופי־מוח‬
‫או מפחדים לפתוח פה ולהגיד משהו.‬
‫בגלל שהם יודעים שמרגע‬ ‫שאת עומדת על שלך…‬
‫אין דרך חזרה.‬
‫הבוררות שלך.‬
‫אלוהים. איך היה?‬
‫מוניק אמרה לי להצניע את זה,‬
‫ואז אימא שלי איימה למות‬ ‫ולהשאיר אותי לבדי בעולם, אז…‬
‫כישלון בכל החזיתות.‬
‫אולי את צודקת.‬
‫אולי שטפו פה לכולנו את המוח.‬
‫כאילו…‬
‫זו אולי ה…‬
‫סליחה.‬
‫זו אולי הפעם האחרונה שאני רוקדת ב…‬
‫אולם היפהפה הזה, ו…‬
‫אם אתגרש מהקרובה היחידה שלי‬ ‫כדי להישאר כאן…‬
‫מי יודע למה מי מאיתנו מסוגלת?‬
‫אימא!‬
‫לא נשאר כלום בשבילי!‬
‫יקירתי, אל תהיי דרמטית.‬
‫הכנתי לך משהו מיוחד מאוד.‬
‫בתאבון!‬
‫מה שאני הכי אוהבת!‬
‫איזו חזרזירה שמנה!‬
‫תשאירי מקום לקינוח, אליזבת.‬
‫לא!‬
‫תפסיקו!‬ ‫-הבשר הכהה בשבילי!‬
‫היא שלי!‬ ‫-די!‬
‫לא! אימא!‬
‫לא, אימא! בבקשה!‬
‫תעזרי לי! הצילו!‬
‫זרועות רכות יותר.‬
‫זה רלווה, לא פיקה.‬
‫ראיתן פעם רונד דה ז׳מב, כן?‬
‫אמרתי ״זרועות רכות״.‬
‫לא. תנועות מימיות יותר.‬
‫אני מבקש בובות שבורות‬ ‫ומקבל חרקים גוססים.‬
‫מישהי מכן הקשיבה?‬
‫טאם לווה ב־6, לא ב־5!‬
‫עצרו!‬
‫מי אחראית לחרא הזה?‬
‫את. עני לי.‬
‫היא.‬
‫חשבתי שאם נתאמן, הביצוע שלנו יהיה ראוי.‬
‫זו לא הייתה הכוראוגרפיה שלי.‬
‫אני מצטערת. לא התכוונתי…‬
‫מה?‬
‫להתחזות לכוראוגרפית?‬
‫מותק שלי, את בקושי רקדנית.‬
‫שוב.‬
‫שש, שבע, שמונה!‬
‫- רמון קוסטה מרטש אותנו -‬
‫פרויקט האומנות הקטן שלך לא ישנה כלום.‬
‫רמון הוא מתעלל,‬
‫ומתעללים דוחפים עד שמישהו נפגע,‬ ‫או גרוע מזה.‬
‫אם לא תעזרו לי, אעצור אותו בעצמי.‬
‫אפנה לדירקטוריון, לתקשורת…‬
‫אפילו לשירותי הרווחה, אם אצטרך.‬
‫תרגיעי, נורמה ריי.‬
‫אני בעניין.‬
‫מה?‬ ‫-נפיל את רמון ביחד.‬
‫למזלך, אני יודעת איך.‬
‫מצאתי את זה בזבל לפני כמה שבועות.‬
‫חשבתי שאולי זה יספיק כדי לחסל אל,‬ ‫כי בטוח שהבחורה שיושבת עליו‬
‫היא כנראה תלמידה.‬
‫כן.‬
‫ואני יודעת מי.‬
‫החבר שלך הוא מתעלל ובוגד.‬
‫רואה את התאריך?‬
‫פריז, הקיץ!‬
‫רמון בגד בך עם קאסי.‬
‫היית ממש טובה אליי,‬ ‫ולא נעים לי לבשר לך את החדשות.‬
‫אין בזה חדש.‬
‫אבל החבר שלך זיין תלמידה!‬
‫יש לך כוח! תגידי למוניק שתיפטר ממנו.‬
‫ולמה שאעשה את זה?‬
‫הכוראוגרפיה של רמון סידרה לי את הביקורות‬ ‫הכי טובות שקיבלתי בקריירה. אנחנו שותפים.‬
‫את מטורפת.‬
‫ככה זה עובד, בט.‬
‫עד מתי?‬
‫עד סוף הבלט? עד שהוא ימצא בחורה חדשה?‬
‫חייבים לעצור אותו!‬
‫אני צריכה להתכונן להופעה הערב.‬
‫צאו בכוחות עצמכן.‬
‫מה קרה פה עכשיו?‬
‫היא חושבת שאפשר להחליף אותה.‬
‫אז…‬
‫אם היא חושבת ככה…‬
‫אין לנו שום תקווה.‬
‫לא. אנחנו עדיין יכולות לנצח.‬
‫בואי.‬
‫גוון מדברת גבוהה־גבוהה,‬ ‫אבל היא תחתום איפה שאגיד לה‬
‫אם היא רוצה להמשיך להשתמש‬ ‫בתחבושות האלסטיות שלי.‬
‫אם אסמה תחתום, גם לורה תחתום.‬
‫ויש גם את אורן, שבטוח שונא את רמון עכשיו.‬
‫ושיין יחתום.‬
‫מי יודע? הוא בבלגן.‬
‫לא, הוא פשוט באמצע משהו כרגע.‬
‫נפרד ממישהו שהיה לו קטע איתו.‬
‫היה לשיין קטע?‬
‫הוא אמר שזה היה סתם סקס,‬ ‫אבל הוא נראה די פגוע מזה.‬
‫כל אחד מסתיר משהו.‬
‫ניפגש בבית הספר.‬
‫סבבה.‬
‫אם את מחפשת אקדח, או קילו קוק…‬ ‫בדיוק אזל לי.‬
‫תראה, חשבתי שיהיו לך סמים‬ ‫בגלל שאתה מוזיקאי.‬
‫טוב? לא בגלל שאתה…‬
‫עני.‬
‫וואו, איזו התנצלות מחורבנת.‬
‫טוב, אני במקום מחורבן כרגע.‬
‫אנחנו מעלים בלט רצח מחורבן,‬
‫ואני נלחמתי לגלם את הקורבן הכי גדול.‬
‫והכוראוגרף הוא בן הזוג הבוגר של אחותי.‬ ‫גם יש לי פציעה שעלולה להוציא אותי מהמקצוע.‬
‫אני נסדקת תחת הלחץ.‬
‫וואו.‬
‫זאת עצם מסרק שבורה, לא סרטן.‬
‫עצם המסרק נמצאת ב…‬ ‫-אני יודע איפה היא נמצאת.‬
‫נשברה לי אחת פעם בעבודה עם דוד שלי.‬ ‫לא יכולתי לעבוד כמעט חודש.‬
‫את רוקדת על העצם הזאת שמונה שעות ביום?‬
‫זה בטח ממש מעפן.‬
‫לגמרי.‬
‫אז כן, אני…‬
‫רציתי שתדע שאני…‬
‫אני לא אדם רע.‬
‫אם את אומרת.‬
‫להתראות.‬
‫עם כל הכבוד לאימא שלי,‬
‫למעשה, גידלתי את עצמי.‬
‫אני חיה בבית הספר מאז גיל 11.‬
‫אני אחראית לשיעורי הבית שלי,‬
‫לכביסה, לפיזיותרפיה.‬
‫שמעתי נימוקים רבים לסברה‬ ‫שאת מסוגלת לחיות לבדך.‬
‫ספרי לי מדוע את רוצה בכך.‬
‫הבלט הוא כל עולמי.‬
‫הקדשתי לו את חיי.‬
‫בלי לישון אצל חברות,‬ ‫בלי בני זוג, בלי סופי שבוע בבית.‬
‫זה נשמע כאילו ויתרתי על משהו, אבל לא.‬
‫ומה קיבלת בתמורה?‬
‫הזדמנות להיות חלק מהתפאורה.‬
‫אני מעדיפה לבלות‬ ‫את כל הקריירה שלי בשורה האחורית‬
‫מאשר להיות איזו מלכת קרח‬ ‫ששכחה מה זה להט אמיתי.‬
‫גברתי,‬
‫אמות אם לא ארקוד,‬
‫ואני מבטיחה שאני חזקה משאני נראית.‬
‫אלה החיים שלי, לא של אף אחת אחרת.‬
‫אנא,‬
‫תני לי לחיות אותם.‬
‫אין לו גבולות.‬
‫אם קאסי לא הייתה בתרדמת,‬ ‫היא בטח הייתה מספרת לנו‬
‫שהוא תקע אותה בכל פינה בפריז.‬
‫קוסטה היה עם קאסי?‬
‫אין לך הוכחה.‬
‫ראינו גרוע מזה.‬
‫אם מר קוסטה לא יתקן את דרכיו,‬ ‫הוא חייב ללכת.‬
‫והוא לא היחיד. המקום הזה מלא בהתעללות.‬
‫אם כולנו נתלונן,‬
‫יש מאה בנות שרק מחכות להחליף אותנו.‬
‫זה מה שקוסטה רוצה שנחשוב.‬
‫הוא אוהב שאנחנו מסוכסכות.‬
‫מאיפה את יודעת?‬
‫הגעת הנה לפני חמש דקות,‬
‫ורק בגלל שקאסי נפלה.‬
‫סליחה?‬
‫בט ונוואה צודקות.‬
‫אנחנו מפזרות פרחים ודובונים‬ ‫על הגלעד של קאסי,‬
‫אבל כמה מאיתנו שמחות בסתר שהיא הסתלקה?‬
‫אם נאחד כוחות רק הפעם,‬
‫אולי לא נרגיש בודדות כל כך.‬
‫אשמח להיפטר מהמורים שמשליכים חפצים.‬
‫או מאלה ששולחים ידיים?‬
‫או מאלה שתפסו אותי נוגסת בעוגה לפני שנה,‬ ‫ועד היום מתנהגות כאילו אני לווייתן.‬
‫והצעד הראשון הוא להתעמת עם מר קוסטה‬
‫בשפה היחידה שהוא מבין.‬
‫זמן לסיעור מוחות.‬ ‫-איך נעשה את זה?‬
‫כשאת עושה פירואטים,‬
‫העולם חולף במהירות כזאת‬ ‫שאת בקושי רואה אותו.‬
‫כדי למצוא איזון בתנועה המסחררת,‬
‫את בוחרת נקודה ומתמקדת בה.‬
‫שעון, סרט הדבקה, סדק בקיר.‬
‫בכל סטודיו, על כל במה,‬
‫הנקודה שאת בוחרת נהפכת לצפון האמיתי.‬
‫זו נקודה קבועה שאת סומכת עליה בכל סיבוב‬ ‫כדי לא ליפול.‬
‫הבעיה היא אותו רגע בכל סיבוב,‬
‫שבריר שנייה שבו את נאלצת‬ ‫להרפות מהנקודה שלך.‬
‫זרוק!‬
‫איירבול!‬
‫סליחה, גבר.‬
‫את צריכה להאמין שכשראשך יסתובב,‬ ‫תמצאי אותו שוב.‬
‫בגלל שאם תאבדי את הצפון האמיתי שלך,‬
‫לעולם לא תמצאי את דרכך חזרה.‬
‫שלום, ג׳ון.‬
‫נביל. הבהלת אותי.‬
‫מזהה את זה?‬
‫איפה מצאת את זה?‬
‫האדם שלדעתך דחף את קאסי…‬
‫זה מה שהוא לבש.‬
‫נכון?‬
‫תגידי משהו.‬
‫אם לא לי, אז…‬
‫למישהו שיכול לעשות משהו.‬
‫זה מסר.‬
‫מישהו משחק בנו.‬
‫את חייבת לספר למישהו מה המשמעות של זה.‬
‫אני עוזבת, נביל.‬
‫אני שום דבר כאן.‬ ‫-אז אין לך מה להפסיד.‬
‫למקומות.‬
‫שש, שבע, שמונה.‬
‫קצת הקשבה. בסדר?‬
‫שש, שבע, שמונה.‬
‫פספסת את זה. איפה היית?‬
‫אז…‬
‫מתכננות הפיכה קטנה, מה?‬
‫מלמדות את הכוראוגרף הרשע לקח‬
‫ומסרבות לעשות את הדבר היחיד‬ ‫שאתן טובות בשבילו.‬
‫מי עומדת מאחורי זה?‬
‫המסר עבר.‬
‫עכשיו תרקדו.‬
‫שש, שבע, שמונה.‬
‫לעזאזל.‬
‫הבנות האלה…‬
‫תחזרי את הילדות לתלם או שאני פורש.‬
‫רמון צודק.‬
‫אספסוף של בנות לא יכול לנווט את הספינה.‬
‫היום הן רבות עם כוראוגרף אורח,‬ ‫ומחר תהיה פה אנרכיה.‬
‫כולנו מסכימים שצריך‬ ‫לחסל את המרד הזה כשהוא עוד קטן.‬
‫אני לא.‬
‫זו אמנם אקדמיה שייצרה‬ ‫רקדנים עולמיים במשך 60 שנה,‬
‫אבל זה לא פס ייצור.‬
‫אנחנו מגדלים בני אנוש.‬
‫מגיעה להם מידה של הגדרה עצמית.‬
‫האיש הזה חושב שפיקה זה סוג של סלסה.‬
‫בעלי שולט בחומר.‬
‫אני יודע פחות מכם על בלט,‬
‫אבל הקדשתי את חיי לשיקום‬ ‫הרקדנים שהמקום הזה קורע לגזרים.‬
‫אני יודע עליהם דברים‬ ‫שהם לא יודעים על עצמם,‬
‫והשיטות של רמון גורמות להם נזק שקשה לתקן.‬
‫טוב, אז אם המטרה והעדיפות שלנו‬ ‫הן הצלחת הרקדנים שלנו לטווח ארוך,‬
‫אז כן, לבטל את ״מרטש״‬ ‫ולהעלות את ״היפהפייה הנרדמת״ כמתוכנן.‬
‫אתה יודע מי עוד יירדם? הקהל.‬
‫לא היית מזהה בלט טוב‬ ‫גם אם הוא היה בועט לך בפנים.‬
‫מספיק!‬
‫לא נעלה שום מופע ללא הבנות שלנו.‬
‫אתה רוצה את ״מרטש״?‬ ‫תיצור משהו שראוי להן.‬
‫למה לי?‬
‫הן לא ראויות לי.‬
‫מסוכן להרים משקולות בלי מישהו שיעזור.‬
‫בטוח יותר…‬
‫להסתמך…‬
‫על עצמי.‬
‫כן, שמעתי על הפרידה שלך.‬
‫זה בטח קשה.‬
‫טוב שהקשר שלי ושל אורן עדיין חזק.‬
‫ראית שאנחנו לא יכולים‬ ‫להוריד אחד מהשנייה את הידיים.‬
‫הדברים שעשינו בחדר שלך,‬
‫על המיטה שלך…‬
‫אני מחזיקה.‬
‫אחרי הכול, אנחנו בני זוג למחול.‬
‫אתה ואני, אם אין בינינו אמון…‬
‫מה יש לנו?‬
‫״סוד הגן הנעלם״.‬
‫אימא שלי הייתה מקריאה לי את זה‬ ‫כשהייתי חולה.‬
‫נראה לי שקאסי תאהב את זה.‬
‫לא הייתי צריך להאשים אותך במה שקרה לה.‬
‫או במה שקרה בינינו.‬
‫אני זה שבגד.‬ ‫-נביל…‬
‫זו הייתה נשיקה טיפשית אחת.‬
‫אני יודע. פשוט.‬
‫אני עדיין אוהב אותה.‬
‫ואני בטוחה שהיא עדיין שם,‬ ‫אוהבת אותך בחזרה.‬
‫״כאשר נשלחה מרי לנוקס לאחוזת מיסלת׳ווייט,‬ ‫לגור שם עם דודה,‬
‫אמרו הכול כי היא הילדה‬ ‫הדוחה ביותר שראו מימיהם.‬
‫והצדק היה איתם.‬
‫פניה היו כחושים, גופה קטן וצנום…״‬
‫הזמנתי לובסטר, כמו שאת אוהבת.‬
‫ויתרתי על שוכני תחתיות.‬
‫טוב…‬
‫אני מקווה שתשקלי‬ ‫את העסקה שאני עומדת להציע.‬
‫עסקה?‬
‫את לא נכנעת אף פעם,‬ ‫אלא אם את חושבת שאת עומדת להפסיד.‬
‫אם תמשכי את בקשת האמנציפציה שלך,‬
‫אתן לך להישאר ב״ארצ׳ר״ עד סוף השנה.‬
‫אחרי הכול, שכר הלימוד כבר שולם.‬
‫מה האותיות הקטנות?‬
‫אישה משוחררת אמורה להיות‬ ‫מסוגלת לקרוא אותן בעצמה.‬
‫אז אם לא אעשה כרצונך,‬ ‫תפסיקי להיות אימא שלי?‬
‫זה לא מה שהורייך עשו לך?‬
‫ההבדל הוא ש…‬
‫כשתהיי מוכנה לחזור הביתה,‬
‫דלתי תהיה פתוחה.‬
‫ואני מקווה, למען עתידך,‬
‫שהיום הזה יגיע במהרה.‬
‫ניפגש בעוד שנתיים.‬
‫כשאסיים את הלימודים.‬
‫שמה של רקדנית הולך לפניה.‬
‫מלהקה ללהקה ומבית ספר לבית ספר.‬
‫אז אם לא ארקוד בבלט הסוטה שלך,‬ ‫זה יירשם בתיק האישי שלי?‬
‫טרפדת את ״מרטש״ כדי לעשות לי דווקא,‬
‫וסיימת את הקריירה שלך לפני שהתחילה.‬
‫אני בטוחה שפעם יכולת לממש איומים כאלה.‬
‫הימים האלה חלפו.‬
‫זה…‬
‫העבר שלך הוא העתיד שלי.‬
‫חשבתי שנפנפת אותי.‬
‫כל הזמן חשבתי כמה כאב לי‬ ‫כששברתי את הבוהן.‬
‫ואת עוד צריכה לרקוד על שלך.‬
‫זה ויקודין.‬
‫נשאר מניתוח הגב של אחי.‬
‫אני מקווה שזה יעזור.‬
‫כשאת מתרוממת על קופסת הגפרורים‬ ‫שעשויה מבד ומשי,‬
‫לא רק את גופך את מנסה לאזן,‬
‫אלא את כל ההוויה שלך.‬
‫כל אובדן, כל חרטה,‬ ‫כל שעה מייסרת של אימונים‬
‫- נסו שנית! סירוב בכרטיס -‬
‫בניסיון לגרום לבלתי אפשרי להיראות קל.‬
‫כל חשש שאם תאבדי ריכוז לרגע אחד,‬
‫את תהיי הבאה שתיפול.‬
‫אז את ממשיכה להסתובב, להסתחרר,‬
‫בחיפוש אחר אותה נקודה שתדריך אותך,‬
‫נאחזת במה שאת יודעת,‬
‫ומתפללת שתצליחי למצוא אותה שוב בסיבוב הבא.‬
‫חשבתם שלא תראו אותי יותר.‬
‫אבל במקום לסגת, נערכתי מחדש.‬
‫אצור ״מרטש״ חדש,‬
‫בהשראת בית הספר, ובהשראתכם.‬
‫ראיתי לאיזו הרסנות אתם מסוגלים.‬
‫איך אתם קורעים אחד לשני את הלב ואת הגוף,‬ ‫ובשביל מה?‬
‫תיקוף מצד זרים.‬
‫רגע באור הזרקורים.‬
‫חלום על כוכבוּת.‬
‫הבלט הסיפורי איננו.‬
‫לא יהיו תפקידים ראשיים, דמויות,‬
‫תלבושות ותפאורות ומסרים עצובים ובהירים.‬
‫כל אלה הושלכו למימי אגם מישיגן.‬
‫רק להקת רקדנים,‬
‫שמתמודדים עם האופל האינסופי שלהם.‬
‫משום שהבנתי‬
‫שכולכם ג׳ק.‬
‫כל אחד מכם, בשלב מסוים,‬ ‫יגלם את דחפינו האפלים ביותר.‬
‫כל אחד מכם יהיה הרוצח שרוצה להשמיד.‬
‫אבל איך להראות מתי רקדן הופך לקורבן,‬
‫וקורבן הופך לרוצח בדם קר?‬
‫בחרתי בבגד פשוט אך עוצמתי‬
‫שכל אחד מכם ילבש‬
‫בזמן שיפגין את יכולותיו האפלות ביותר.‬
‫ואם לשפוט לפי רכילות של בני נוער,‬
‫זה יהיה מוכר לכולכם.‬
‫אל דאגה.‬
‫אוודא שזה יתאים.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬