FÖRSTA VÄRLDSKRIGET RASAR - MILJONER HAR DÖTT
DET TYSKA KEJSARRIKET KALLAR IN DE SISTA STYRKORNA
ÄVEN BLAND RIKETS DANSKA MINORITET SYDJYLLÄNNINGARNA
Mutti?
Ja, Kalle.
Spekedulerar?
Ja. Jag spekulerar.
I morgon stannar du inne hela dan.
Varför?
För att det kommer främmande män till Bramstrup för att hämta dig.
-Vad har jag gjort? -Du har inte gjort nåt.
Men de vill ha med dig i krig.
Jag vill ut i krig.
Kan du kanske hugga huvudet av en höna?
Ska man göra det i krig?
Nej, där ska man döda människor.
Det är inte vårt krig heller. Det är tyskarnas krig.
-Vi är tyskar. -Nej, vi är sydjyllänningar.
Vi talar danska och därför är vi danskar.
Men tyskarna har tagit södra Jylland från Danmark.
Det vet du.
Bort med dig, lilla fluga!
Du kan glömma det. Du får inte åka.
-Jag vet varför också. -Jaså?
Vem skulle annars vara karln i huset?
Ja, det är sant. Du är så klok.
Ja, för den dåre som vet att han är...
Den dåre som vet att han är...
...som vet att han är dum, han...
...som vet att han är dum, han är klok.
Gå in på rummet.
Gå in på sovrummet och stanna där.
Nu!
God dag, Erna Jensen.
-God dag, fjärdingsman Meier. -Jag är inte fjärdingsman.
Jag anmälde mig för tjänstgöring och är feldwebel i tyska armén.
Kalle Jensen skulle inställa sig för tjänst på Flensburgs garnison i går.
Men där tar du helt fel, feldwebel Meier. Vänta här.
Vad tycker ni om henne? Kan man gifta sig med en sån kvinna?
Det sägs att hon aldrig har varit tillsammans med en man.
Gud vet hur hon har fått pojken.
-Jag berättade om dina goda korvar. -Jaha.
Där har du dr Madsens ord på att Kalle är särdeles olämplig för krig.
-Du vet hur pojken är i huvudet. -De gamla intygen är ogiltiga.
Nu behövs alla män, unga som gamla, även Kalle Jensen.
Erna, gå in och packa en väska och ta farväl av ynglingen.
-Annars vad? -Annars grips han.
Anklagad för fanflykt.
-Jag vill ut i krig. -Hej, Kalle.
-En god korv? -Medalj för att ha dödat en fluga.
Där ser du. Du blir en bra soldat för Tyskland.
Erna, åk med tåget till Flensburg och ta farväl av Kalle på kasernen.
Det gör jag gärna. Jag ska klaga hos generalen.
Det ska du inte räkna med.
Om du kan skicka ut Kalle i krig-
-så kan du också skaffa mig tillträde till de höga herrarna.
Den ser god ut den där korven.
Ska du också ut i krig, Erna?
Om kejsaren behöver en som Kalle så behöver han nog mig också.
Kalle, när du kommer hem vankas det en omgång kålpudding.
-Var rädd om dig nu, Kalle. -God morgon, Kalle!
Ska frun med?
Förlåt att jag frågar, Meier-
-men när blev vår fjärdingsman så begeistrad över den tyska saken-
-att han frivilligt riskerar livet?
Min salig hustru Hildegard var tysk. Av respekt för henne.
Det var tråkigt med din fru.
Hildegard var en fin människa trots att hon var tysk till sinnet.
Har Erna aldrig tänkt sig att bilda familj?
-Jag har ju Kalle. -Jo, jo...
Kalle kan väl knappast fylla den äkta sängen.
Om jag ska förstå det som ett frieri, feldwebel Meier-
-borde du göra dig mer förtjänt och inte sända ut min ende son i krig.
Det står ju inte i min makt. Orderna kommer ovanifrån.
Nu går jag och pratar med generalen.
Sen kommer jag och hämtar dig och så är vi hemma före kvällen.
Om jag inte kommer och hämtar dig så sticker du.
Jag väntar på dig precis där, vid stallet.
Halt!
Ni väntar här.
Feldwebel Meier här. Jag ska prata med översten.
Översten pratar med er i fem minuter. På tyska.
-Tack. -Den här vägen.
Kom ihåg korvarna.
Jag sparar pengar till en smørrebrødsbutik i Padborg.
Det är hårt arbete att få allt på fötter-
-och även om Kalle inte är den klipskaste-
-hjälper han mig med att smöra fett på brödet-
-eller gräva potatis.
Översten måste förstå att jag inte klarar mig utan honom.
God. Mycket god.
Frun.
Jag kan slänga er i arresten på stället.
Men eftersom ni är en så naiv kvinna med ett stort modershjärta...
...så låter jag er gå.
Er son Kalle Jensen-
-blir en bra soldat.
Och en död soldat.
Desertör!
Halt! Stå stilla!
Jag vill inte ut i krig.
Jag vill inte dö för Tyskland.
Jag vill till Danmark.
Du kommer inte över gränsen så där.
Ta av dig dina kläder. Vi byter.
Min son är inne på kasernen. Han är för dum för krig.
Jag ska in och hämta honom.
-Fjärde våningen, logement 18. -Reservinfanteri.
Regemente 86, åttonde kompaniet.
Reservinfanteri.
-Regemente 86, åttonde kompaniet. -Åttonde kompaniet.
Vad heter jag?
Julius Rasmussen, Løjt Kirkeby.
Julius. Bra.
Hitta min morbror Anton Seiersen. Han hjälpte mig.
Anton Seiersen. Smeden från Jels.
Har du en kniv?
Gå på!
God morgon.
-Tre åttor. -Tre tvåor.
God morgon.
Jag heter Julius Rasmussen och vill prata med Anton Seiersen.
Tala danska. Vi är alla danskar här.
Utom han den lille borta i hörnet.
Då så. Vem av er är Anton?
-Vem är du? -Jag är Julius.
Julius Rasmussen från Løjt Kirkeby, din systerson.
Jaså, minsann?
Jo, minsann.
Vad går det här ut på?
Jag hjälpte din systerson i säkerhet. Vi bytte kläder.
Julius heter nu Erna Jensen och är på väg över gränsen till Danmark.
Och du är alltså den riktiga Erna Jensen?
Det här är min son Kalle.
Han duger inte till krig. Jag måste få ut honom härifrån.
Din systerson sa att du kunde hjälpa mig.
Vi vill alla komma ut härifrån.
Men det är för sent.
De har börjat skjuta desertörer.
-Julius hade tur. -Ja, just det.
Julius hade tur.
Medverkan till fanflykt bestraffas med tio år.
Hotar du mig...Erna Jensen?
Jag fick din systerson till Danmark. Att jag är Julius är bäst för alla.
Bara tills jag får med Kalle hem.
Det här är Julius Rasmussen.
Min systerson.
Är det nån som har nåt emot det? Va?
Om det upptäcks så blir vi alla straffade.
Och det är därför som vi alla håller käft.
Tills Julius har fått ut sin son härifrån.
Vad händer?
-Schmidt, Karl Heinz? -Ja!
-Volmer, Hans Ludwig? -Ja!
-Stegman, Dieter? -Ja!
-Kaufmann, Ernst? -Ja!
-Lehmann, Wilhelm? -Ja!
-Poulsen, Christian? -Ja.
-Müller, Fritz? -Ja!
-Seiersen, Anton Dam? -Ja!
-Hansen, Mathias? -Ja.
Snett knäppt. Notera det.
-Rasmussen, Julius Dam? -Ja!
-Petersen, Max? -Ja!
-Karlsen, Jakob? -Ja.
Nikolajsen, Niels?
Julius.
Julius!
Kvinna?
Klockan är fem! Gå upp!
Gå upp!
Hjälm, patronbälte.
-Hjälm. -Patronbälte.
Gasmask. Från nu er trogne ledsagare.
Fortsätt.
Gasmask. Från nu er trogne ledsagare.
-Meier. -Från nu er...
Och vem är ni?
Julius Rasmussen, reservinfanteriregemente 86.
Julius Rasmussen? Jag förstår. - Nästa.
Om du får ut Kalle och mig härifrån...
...så står min dörr öppen.
Från nu er trogne ledsagare.
Givakt!
Alle man ut. Julius Rasmussen stannar.
Erna Jensen.
Jag vet inte vad du har tänkt dig. Du får inte med Kalle ut härifrån.
-Jag kan visa dig till grinden... -Kan jag inte få med Kalle hem...
...så går jag med Kalle ut i krig.
Jag är där Kalle är.
Ja, det var det jag tänkte. Det var det jag tänkte.
Ja, och så...så erbjöd du äktenskap.
Det gjorde jag, ja. För att rädda Kalle.
Och...
Kan jag lita på det erbjudandet?
Något för något.
-Bra. -Ja.
Mannar? Kom in!
Hur många här tror på fullt allvar att det där är Julius Rasmussen?
Ingen?
Du vet att Julius Rasmussen är en kvinna förklädd till soldat?
Anton sa...
Är Julius en förklädd kvinna? Ja eller nej?
-Kvinna eller man? -Kvinna.
Rätt.
Ni är skyldiga till förakt för den kejserliga armén. Mitt i krigstid.
-De har inget med det här att göra. -Tig!
Ni har skyddat illegitim personal. Det betraktas som ett krigsbrott.
En sak är hur ni var och en ska klara er i en preussisk fängelsehåla...
Men era familjer då?
Era flickvänner då? Fruar och barn?
Mödrar? Fäder?
Kan ni svika dem?
Ska ni dra skam över era familjer? I många generationer?
Nej.
Ni anar inte vilken tur ni har. Jag kan säkra er frihet.
Och er heder.
Jag har tagit över befälet för den här gruppen.
Jag kan föra er ur den soppa som ni har hamnat i.
Men det kräver mod. Det kräver djärvhet.
Och sammanhållning.
Titta. Julius Rasmussen här... Han är inte anmäld saknad.
Julius Rasmussen står precis här.
Och Julius Rasmussen fortsätter i tjänsten.
Det är er enda chans.
Har ni några invändningar?
Ja, det är en osedvanlig situation.
Men se det som ett tecken.
Se Julius Rasmussen som en skyddsängel.
Hälsa på er nye kamrat. Det här är Kalle Jensen från Bramstrup.
-Och vi två har ett avtal. -Ja, Meier.
Så länge du skyddar Kalle.
Skyldra gevär! Marsch!
Ett, två, tre. Ett, två, tre.
Framåt under taggtråden!
Eld.
-Kalle, ska vi röka? -Kalle ska inte röka.
Fäll bajonett. Anfall!
Mutti, är du inte färdig snart?
Nu är jag färdig.
-Är det från din dotter? -Ja.
Det är en flagga. Eller...
Det är en sköld.
Hon har själv sytt den.
-Jag lovade att komma hem med den. -Stoppa ner den där flaggan.
-Seiersen. -Varför det?
För att den är dansk. Här i vagnen är vi tyskar med god tysk moral.
Nej, feldwebel Meier. I denna vagn är vi varken tyskar eller danskar.
Vi är boskap på väg till slakteriet.
Mathias?
Mathias.
Vi måste bestämma när vi vill skjutas.
Om du får ett ben avslitet, till exempel. Vill du skjutas då?
Ett ben räcker inte.
Inte en arm heller.
Ett granatsplitter i ryggen så du bara kan röra huvudet?
Så man bara kan röra huvudet? Då ska man skjutas.
Om man blir skjuten i huvudet då?
Min farbror känner en från Gram. Han blev skjuten genom huvudet.
Han mår bra, men har ett stort hål så att du kan se rakt igenom.
Alla från Gram har ju hål i huvudet.
Mathias, vi måste bestämma ett handtecken.
Sluta nu.
Ja.
Alle man ut! Vi gör ett uppehåll på 15 minuter!
Avgång om prick 15 minuter!
Det är sista stoppet före fronten.
Ligg stilla!
Om du skriker...så dör du.
Den där karln ser ut som en kvinna.
Du ser faktiskt ut som en kvinna.
Det stämmer.
Var är Max Petersen?
Max Petersen följde efter dig ut i skogen.
Och ingen har sett honom sen dess.
Såg du Max Petersen ute i skogen?
Detta hus är beslagtaget av Tyskland.
Du har blod på handen.
Jag är av naturen en kvinna.
Och kvinnor blöder.
Här ska vi stanna tills vi beordras till fronten.
Men detta krig är tydligen inte anpassat efter kvinnor som blöder.
Bra.
Jag berättar för plutonchefen att Max Petersen har begått fanflykt.
-Har ni sett Kalle? -Har du tittat i barnvagnen?
Du får inte! Du går aldrig i vattnet utan att jag är med.
-Det var världsrekord... -Lägg dig inte i!
Spekedulerar?
Ja, Kalle. Jag spekulerar.
Ska du på bal?
-Kalle och jag tar tåget hem. -Klädda så där?
Bägge två?
Innan ni kommer till stationen är ni våldtagna och har halsen avskuren.
Inga kvinnor åker tåg.
Kalle och jag ska härifrån.
Det går inte att komma härifrån.
Jag har dödat Max.
Han följde efter mig ut i skogen. Han skulle ta mig.
Jag fick fatt på en sten och slog honom i huvudet.
Är du säker på att han är död?
Be en bön om att du gjorde slut på Max ute i skogen.
Och så fick han för övrigt som han förtjänade.
Meier...
Meier säger att du är vår skyddsängel.
Just snygg skyddsängel som dödar.
Glöm Bramstrup.
Glöm den balen.
Så...så kan vi ta en dans här.
När ni två har fjantat klart så följer ni med in i köket.
Och du tar av det där tramset! Ögonblickligen!
Jag kommer från hauptmann Schultz. Det går rykten om en förrädare.
En kvinna som har förklätt sig till soldat.
I morgon blir alla soldater ombedda att dra ner byxorna under knäna.
Den som inte kan visa sin mandom hamnar i arméns fångläger.
Även de som har skyddat förrädaren, alltså vi alla.
Reservinfanteriregemente 86, grupp 7 är därför anmälda-
-som frivilliga från i natt.
Det har varit dysenteri vid fronten. De söker frivilliga till K1.
-Vad är K1? -Den främsta fronten.
-Köttkvarnen. -Jaså, minsann?
Jo, minsann. Fronten här där vi är är stendöd.
Inte ett skott har avlossats på tre månader. Man orkar inte med mer krig.
Det här är hemligt. Jag hörde det ur hauptmann Schultzs egen mun.
Fienden håller på att duka under. De har inte mer att skjuta med.
Kriget tar slut när som helst.
Dessutom... Tio dar som frivillig belönas med 14 dars ledighet.
-Så om tio dar kan vi åka hem? -Ja.
Tio dars smörtjänst vid fronten. 14 dars ledigt med möjlig hemresa.
Och lustigt nog är fronten vår säkraste plats.
-Var är Max Petersen? -Max Petersen deserterade.
Men den ynkryggen blir säkert haffad och straffad.
-Soppa. -Snaps!
-Färskt bröd! -Varm soppa.
God snaps.
Färskt bröd.
-Förra veckans bröd, helt färskt. -Vatten, snaps.
Snaps.
-Gott bröd! -Soppa här.
-Varm soppa. -Varmt bröd!
-Soppa till dig. -Färskt bröd!
Det är bara ljusraketer över ingenmansland.
Man håller ett öga på varandra så att inget händer.
Du äter som ett svin, Kalle.
Har du inte lärt idioten folkvett?
Reservinfanteriregemente 86, grupp 7-
-anmäler sig för att avlösa er.
Jag är feldwebel Meier och det här är mina män.
Välkomna till världens rövhål.
Från nu är det er uppgift att försvara denna del av tyska riket.
Dessa tolv meter för att vara exakt.
Från midnatt till gryning har ni tvåtimmarsvakter-
-med två man åt gången.
Dagtid turas ni om med fyratimmarsvakter-
-med en man åt gången.
Ni står där på avsatsen-
-och håller ett vakande öga på ingenmansland.
Och skjuter på allt som rör sig.
Allt.
Men det bästa är att inget rör sig.
Fransoserna har gett upp.
Hallå, grodätare! Ska ni inte anfalla?
Knip käft, preussare! Och spela på din köttflöjt, om du hittar den!
Se själv. Fransoserna har kapitulerat.
Mannar! Gör er klara.
För långtråkiga vakter, vidrig mat, outhärdliga löss-
-och råttor som är fräckare än de små franska slynorna.
-Lycka till. -Tack.
-Några frågor? -Var ska vi bo?
Det är inte Kempinski i Hamburg. Det är det säkraste rummet.
Tre lager järnvägssyllar i taket, tio meter under...
Vi är i goda händer.
Fritz. Din vakt.
Mutti, min vakt.
Sa du "Mutti"?
-Hur gammal är du egentligen? -18.
-Du ser inte ut att vara 18. -Jag har precis fyllt 18.
Nej.
Egentligen är jag...15.
Varför låtsas du då att du är 18?
Varför låtsas ni vara en man?
Du borde vara hemma hos dina föräldrar.
Min far blev skjuten på Östfronten-
-och min storebror och farbror här på Västfronten.
Vet din mor var du är?
Jag ska hämnas männen i min familj.
Var är Kalles far?
Kalle har ingen far.
Har han också stupat i krig?
Nej. Kalle har aldrig känt sin far.
-Och hans mor... -Ni får vara min mor.
Medan vi är här.
Kalle. Upp nu.
Och annars är det rent och fint hemma hos smeden i Jels?
Är det duk på bordet?
Ligger det döda råttor under smedens soffa?
Nej, för där hemma har du din fru till att städa.
Men här är jag inte din fru, om du skulle tro det.
Jag är ingens fru.
Eller mor. Och även om vi är i krig kan vi väl bo ordentligt.
Erna, du ska ta på hjälm.
Bra, Kalle.
Mammas gosse.
-Kom, Kalle. Vi går ner nu. -Är Kalle en flicka?
Det är lustigt. Erna är en man och Kalle en flicka.
Kalle, du ska gå med - nu.
Vill du hellre vara i krig utan mig?
Ja. Det kan jag.
Kalle...
Jag kan det!
Här är jättefint. Tack, Kalle och Mutti.
Hemma hos smeden i Jels...
...där har vi en flagga hängande.
Den ger oss hopp.
-Snaps! -Soppa.
-En flaska snaps! -Soppa.
Soppa.
-Snaps till dig. -Soppa.
God dag.
Tjenare.
Jag behöver era tappraste män-
-om det skulle bli en konfrontation.
Är det uppfattat, feldwebel Meier?
-Vänta. -Utmärkt.
Vem har bett er två att hämta mat? Jag skickade Seiersen och Hansen.
-Hansen ligger med dålig mage. -Men här är det jag som ger order!
-Med all respekt, herr feldwebel... -Håll käften!
Seiersen, i kväll har ni taggtrådsvakt.
-Uppfattat? -Javisst.
-"Ja, herr feldwebel Meier." -Ja, herr feldwebel Meier.
Två till.
Vi behöver två till.
Har vi några frivilliga?
-Bra. Kalle Jensen. -Det kan du inte.
Anmäler Seiersen, Poulsen och unge Kalle Jensen till taggtrådsvakt.
Vi ser er, preussare!
Stick, annars skjuter vi!
Alle man tillbaka!
Tillbaka!
-Kalle! -Jag är inte färdig.
-Kom in! -Jag är inte färdig.
Kalle, kom nu!
-Du skulle skydda Kalle. -Han klarade det.
-Han klarade det fint. -För att Anton riskerade sitt liv.
Du och Anton, har ni nåt ihop?
Ja, Meier.
Anton och jag är bägge två danskar och med i ett krig som inte är vårt.
Du kunde ha dödat Kalle. Det är slut mellan oss två.
Tre dar till i världens rövhål.
Och sen är det hem till donnan och göka lite.
Kalle, ska du också hem och göka lite?
Ja, för den dåre som vet att han är dum, han är klok.
Ja, det är rätt, Kalle.
Du då, feldwebel Meier?
Ska du också hem och...
...kupa potatis?
Sluta med det där, Kalle! Lägg ner det!
Varför?
Det händer ju ändå inte ett skit. Eller vad, Meier?
Kan vi prata? Mellan fyra ögon.
Jag vill visa dig nåt.
Jag är också dansk.
-Ja...bara så du vet det. -Det är bra.
Erna, som...
...som änkling spenderar man inte så mycket.
Så jag har sparat.
Jag vill gärna köpa en smørrebrødsbutik...till dig.
Har du inte alltid velat ha en egen butik?
Med korv och smørrebrød?
Var det allt?
Kan du inte hålla om mig?
Bara håll om mig.
Erna, du är min fru.
Du är min fru. Och jag är din man.
Jag är menige Julius Rasmussen och du är min feldwebel.
Vi är soldater och vi är i krig.
Kalle!
Meier! Gasmasken.
Meier, masken!
Kom ihåg vårt avtal.
Meier?
Vi har ett paket kex, bröd, tre burkar gulasch.
Lite fett. Hur mycket vatten har vi?
-Tre och en halv. -Tre och en halv flaska vatten.
Vi vet inte hur länge vi kommer att vara här.
Det kan bli ett par timmar, ett dygn eller flera veckor.
Och när det blir tyst...
När bombregnet lägger sig...
...så kommer de stormande på marken.
Då tar ni era gevär och tar er upp härifrån så fort ni kan. Uppfattat?
-Är det uppfattat? -Ja, herr feldwebel Anton.
Vi turas om att hålla vakt fyra timmar åt gången. Vem börjar?
Mathias.
Vad är det för dag i dag?
-Torsdag. -Det är Kalles födelsedag på lördag.
Det är långt kvar till lördag.
Pannkakor?
Ja. Pannkakor.
-Det är vårt dricksvatten. -På lördag är det Kalles födelsedag.
Han brukar alltid få pannkakor.
-Kalle struntar väl i sin födelsedag. -Men det gör inte jag.
Brukar ni inte sjunga födelsedagssång för Kalle?
Nej.
Ja, men det gör vi hemma hos smeden i Jels.
Det haver så nyligen regnat
det har stormat och piskat i vår lund
frön av ogräs har blåst över hägnet
ok på nacke och lås för vår mun
årets lopp har lagligt fog
det blev ljust uti vår skog
ack vad kort innan allt är stormens rov
det har regnat men regnet gav gröda
det har stormat men stormen...
Meier. Sänk pistolen.
Mutti? Får jag ta en pannkaka?
-Meier? -Meier! Meier, kom tillbaka!
Meier, gå inte upp dit!
-Meier! Meier! -Meier, kom tillbaka!
Vad var det du lovade Meier?
Äktenskap.
Äktenskap?
Mot att han såg till att Kalle och jag kom hem levande från kriget.
Något för något.
Tyckte du om honom?
Vi var från samma lilla by.
Han var vår fjärdingsman.
Men tyckte du om honom på det sätt som...?
På samma sätt som du tycker om din fru?
Vi har ju barn, så...
Ja.
Men Kalles far då?
Kalle skulle ha varit...dränkt.
Död.
Han var ett oönskat barn som en natt las utanför min dörr.
Säkert en piga som hade råkat i olycka. Så brukar det vara.
Alla trakter har en sån... som tar hand om sånt.
-En änglamakerska. -Ja.
Min gammelmormor var en sån.
Sen tog min mormor över. Och sen min mor och när hon dog...
...så blev det jag.
Sånt går i arv.
Hur många?
Ingen efter att jag behöll Kalle.
Och varför inte Kalle?
För att han var starkare än jag.
Jag har aldrig hållit nåt barn-
-så länge under vatten som den lille krabaten.
Jag bara fortsatte...och fortsatte.
Det är säkert därför som han har blivit som han är.
Brist på luft.
Kanske.
Efter det var det slut.
Jag lovade Gud att jag skulle ta hand om Kalle resten av mitt liv.
Och jag lovade att jag inte skulle sätta ett barn till världen.
Tänk om det blev en flicka.
Precis som jag.
Därför har jag aldrig varit tillsammans med en man.
Vad tänker du om det?
Jag tänker att Kalle har haft tur.
Att han har haft en så bra och stark mor.
Men jag tänker också att det är dags att Kalle börjar klara sig själv.
Stå på egna ben.
-Det kan han inte. -Jo, det kan han.
Och du ska låta honom.
Allt som du har tänkt och gjort har handlat om Kalle.
Vem har tagit hand om dig?
Har du aldrig saknat nåt, Erna Jensen?
Mutti?
Christian gör tecknet. Han vill dö.
Du ska skjuta honom.
Ni har slutit ett avtal.
Och man håller ett avtal med sin bäste vän.
-Var? -I pannan.
Alldeles intill.
Jag kan inte.
-Jag kan göra det. -Nej, Kalle.
Jag kan.
Christian?! Christian?
Det är ditt fel!
Det är ditt fel! Mördare!
Din mördare!
Mathias, han ska svepas in.
Mutti?
Ja, Kalle.
Spekulerar du?
Ja, jag spekulerar.
Vad spekulerar du på?
Att du har blivit så vuxen.
Jag tror inte att jag blir mer vuxen-
-för det är snart slut.
Jag gör det. Jag hämtar mat och vatten.
Jag struntar i om jag dör.
Jag vet vad jag gör.
Förlåt, Erna.
Meier...
Hjälp.
ETT HALVÅR SENARE NOVEMBER 1918
Bröd? Smaklig spis.
Hej, Hans. Bröd?
Bröd?
Kriget är slut! Kriget är slut!
Kriget är slut!
-Kommendanten vill prata med er. -Ja.
-Ni är kvinna. -Ni är kvinna.
Det finns inga regler för transport av kvinnliga franska krigsfångar.
Det finns inga utlämningsavtal för kvinnliga krigsfångar.
Jag har undertecknat ett personligt respass-
-så att ni kan resa hem säkert på ett bevakat tåg.
Tiden här har gjort mig gott.
Och jag är mycket tacksam för att jag kom hit.
Nej, det är vi som är tacksamma för er sydjylländska mat.
Ni har tydligen återförenats med en kamrat här i lägret.
Ja.
-Max Petersen. -Max Petersen...
Kommer Kalle i dag?
Nej, Kalle kommer nog inte i dag heller.
Stackars Petersen.
"Erna Jensen, Bramstrup."
Ja. Det är jag.
Ni får själv hitta till stationen.
15 km till fots längs floden.
Padborg.
Padborg!
Padborg.
Padborg!
Ska frun av här?
Det är här ni ska av, inte sant?
Ursäkta. Vill ni vara så vänlig att väcka den sovande soldaten-
-när tåget närmar sig Vojens? Där ska han av.
Vill ni ge honom den här också? Det är en sköld.
Vem ska jag hälsa från?
Julius.
Jaha, där var du, Erna.
-Nu ska jag ingenstans i brådrasket. -Gå upp och se till ditt hus.
Och sen kommer ni hit och äter.
Vilka "ni"?
Kalle?
Kalle...?
Titta, Mutti. Jag har fått en medalj.
För att jag kom tillbaka med feldwebel Meier.
De kallade mig för krigshjälte.
Meier har också kommit hem.
Han ligger uppe vid kyrkan.
Vad har hänt?
Jag tror att det är din nya lillasyster.
Tror du att hon är lika dum som jag?
Det finns ingen som är som du, Kalle.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare:Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB