-Tau puikiai sekasi, bangioji. -Taip. Labai gerai.
Įsipilk sau išgerti.
-Taip, išgerk dar… -Taip, išgersiu dar.
Išgersiu dar.
Pege, susikaupk. Žiūrėk į mane ir nesiblaškyk.
Čia, mieloji. Ką matom?
-Stengiuosi susikaupti! -Nepersistenk, Pege.
Tie skarmalai tau trukdo.
Nusirenk!
Nusirenk marškinėlius!
-Viskas gerai, viskas gerai. -Susikaupk. Žiūrėk čia.
Truputį pakreipk.
Taip nesąžininga! Pegė ją stumtelėjo!
Nesiskaito.
Laimėtoja gauna cigaretę!
Aš nekalta! Palaukit.
-Čia mano gėrimas. -Ne, ji nustūmė nuo galvos.
Išgersiu iki dugno.
Ne, aš galiu laimėti. Ji mane stumtelėjo. Nesąžininga!
-Žinau, kad gali laimėti. Žinau… -Tikrai?
Taip.
-Pati numetei, aš nekalta. -Apsipyliau suknelę.
Tik neuždek!
Dyni, mielasis, gal malonėtum pasinaudoti pelenine?
Nes jei pribarstysi ant kilimėlio, niekaip neišvalysi.
Pyti, tavo žmona girta. Paisto kažkokias nesąmones.
Ir ji – nėščia, tad atneškit dar išgerti, kad kūdikis būtų sveikas.
Jai derėtų pagalvoti apie kūdikį!
Atsiprašau. Atsiprašau!
Visa tai gavai kartu su paaukštinimu? Matot?
-Pažvelkit į šį vyrą. Pažiūrėkit. -Žinot…
Frenkas surengė ceremoniją. Kaip įprasta.
-Koks geraširdis. -Pažvelkit į šį vyrą.
Pabučiuok žiedą, mielasis.
Šitaip į lovą nepateksi.
Dieve mano! Kokia meilė!
-Tu mane pabučiuosi? -Taip!
Metas ratui iki dugno!
Ratas iki dugno!
Tau, tau, tau ir tau.
Ačiū.
-O šitie man! -Šitie visi tau.
Išgerk visus.
Geri kaip jūreivis, bet atrodai kaip nužengusi iš žurnalo.
-Mielasis. -Po galais.
Nori pasivažinėti?
Tuoj iškrisiu iš automobilio!
Dieve mano!
Dabar tu vairuok. Tavo eilė.
-Imk vairą! -Dieve mano! Ką?
-Ne, aš nepasiruošusi! Dieve! -Aš jau pakankamai privežiojau.
-Elis, tu stipriai patobulėjai. -Taip. Jaučiuosi geriau.
Labai patobulėjai.
Parvežk mane namo, Elis. Parvežk namo.
O kas, jei nieko nematytum?
-Ne, negaliu! -Pirmyn. Važiuok.
Tau puikiai sekasi!
-Gerai, dabar tiesink vairą. -Gali man padėti?
Šaunuolė.
Ir tada Banė pasakė, kad nori pažaisti…
Prieš tai ji nė karto nebuvo žaidusi teniso.
Vienoje rankoje ji laikė kokteilį, kitoje – raketę, ir, Džekai…
Ji neišliejo nė lašelio.
Tai buvo
turbūt seksualiausias dalykas, kokį teko matyti.
Noriu pamatyti tave su teniso sijonėliu.
Manai, tiesa, kad Frenkas įsirengęs teniso kortą savo namuose?
-Nuvažiuosim ir pažiūrėsim, ar ne? -Taip.
Ir, mielasis, sakyk,
kiek žmonių dalyvaus tame vakarėlyje,
nes turiu žinoti, kiek tuno salotų paruošti.
-Kas? -Frenkas nemėgsta tuno.
-Ką? -Nemėgsta tuno.
Tu rimtai?
Mielasis, kodėl nepasakei?
Galvojau, tai bus pagrindinis patiekalas.
-Elis, ne pagrindinis. -Patylėk.
O, ne! Šūdas.
Nepradėk.
-Vėl tik truputį pagręžė? -Nepradėk.
-Kažkas sprogo? -Nereikia.
Čia ir yra tie progresyvūs dalykai?
Gali man pasakyti. Tylėsiu kaip žuvis.
-Moku išlaikyti paslaptis. -Aš pavėluosiu.
Negali išeiti.
Kodėl ne?
-Nes prastai jautiesi. -Ką tu sakai?
Taip, atleisk. Pamiršau tau pasakyti, bet tu prastai jautiesi.
Ir vienintelis būdas išgyti yra visą dieną likti namuose,
kur aš tavimi rūpinsiuosi, bučiuosiu ir gaminsiu…
Ne.
-Viso. -Gerai.
O, šū..! Džekai, palauk!
Ate. Leisk tavimi didžiuotis.
„Pergalės projektas“, 987-oji diena. Saugumo lygis geltonas.
Visi darbuotojai važiuoja į „Pergalės būstinę“.
Visi gyventojai saugūs ir sveiki.
Geros jums dienos, damos, likite su Frenko radijo valanda.
Piteris prisaikdino mane niekam nesakyti.
Jie ruošiasi statyti visiškai naują namų eilę už mūsų,
tad būsime žymiai arčiau miesto.
Tikrai? Oho.
Palauk, kuria prasme būsite arčiau miesto?
Nebebūsime pačiame miesto pakraštyje.
Labas rytas, damos.
Labas rytas, Šyle.
Turiu labai džiugių naujienų.
„Pergalės projektas“ pasamdė naują darbuotoją Bilą Džonsoną,
ir šiandien aš pakviečiau jo žmoną prisijungti prie mūsų.
Šiltai pasveikinkite Violetą Džonson.
Sveika atvykusi, Violeta.
Pradėkime, pirmoji pozicija.
Nepamirškite, damos, susitvardymas turi grožio.
Simetrija turi grakštumo. Visos judame kaip viena.
Pilvą įtraukt.
Smakrą pakelt.
Štai taip.
Taip, žinoma, Margaret neatėjo į pamoką.
Vėl mačiau gyd. Kolinsą jų name.
-Ne! -Nuoširdžiai priblokštas Tedas tebedirba.
-Vėl? -Nuimk jai nuo kaklo, Fredai!
-Taip. -Dieve mano.
Vargšelis.
Aš su ja susipažinau. Su naująja žmona.
Violeta. Kokia ji?
Primena gražią, išsigandusią stirnaitę.
Jos vyras, matyt, visiškas naivuolis.
-Na, Džekas verčiau pasamdo ką nors. -Liaukis.
Dynas sako, kad Džeką netrukus paaukštins.
Tikiuosi.
Būsit iškart po mūsų.
-Ką paruoši vakarėliui? -Savo firminius įdarytus kiaušinius.
Dieve mano. Džekas bus generalinis direktorius.
Palaikyk, prašau.
Viskas, skambinu Kalėdų Seneliui.
-Neturiu kitos išeities. -O, ne.
Turiu paskambinti. Privalau! Todėl jis ir pasakė man savo numerį.
Liepė paskambinti, jei būsit negeri. Einu paskambinti.
-Gaila, bet neturiu kitos išeities. Duokš. -Bet mes jau nebesilaistom!
Ne. Duokš man!
Svarbiausia, kaip sureaguoji tokiomis akimirkomis.
Tikiu, kad jūs įrodysite sau ir kitiems, kurie jumis suabejojo,
kad esate verti tokio gyvenimo, kokio trokštate.
Iki rytojaus.
O, šūdas.
…nes mes renkamės pasilikti.
Labas.
Kaip praėjo tavo diena?
Dabar žymiai geriau.
Iškepiau kepsnį.
Ką dar?
Bulvių košės.
Ką dar?
Žaliųjų žirnelių.
Ką dar?
Įdarytų pomidorų.
Ką dar?
Tiek daug nuogo kūno.
Bėk ir susirask brolį, gerai?
Liaukis niūniuoti tą dainą. Kas ją dainuoja?
Nežinau. Tikėjausi, kad tu man pasakysi.
Sukasi galvoje jau kelias dienas.
Gal tai vaikų dainelė. Gal tavo vaikai padainavo?
O, ne, aš neturiu vaikų.
Verčiau nepradėsiu apie tai kalbėti.
Tiesiog mes to nenorime. Mums smagu.
Gyvenu šalia. Nepatikėsi, ką išgirdau.
Rodos, jų medaus mėnuo niekaip nesibaigia.
Ne, Džekas ir Elis turi laiko tik vienas kitam.
Mes to nenorime.
Be to, Banės vaikai mane mėgsta labiau už ją.
Tas tiesa, tai labai nervina.
Manau, trys – tobulas skaičius. Bilas nori keturių.
Kai jau turi vieną, su kitais – tas pats.
Jei turi sekundėlę…
Elis, kiek vaikų turėtų turėti Violeta?
Mažiausiai septynis.
PERGALĖS PROJEKTAS
TIK DARBUOTOJAMS
Į PERGALĖS BŪSTINĘ
Jėzau. Kur dingai?
Bėgu nuo kalbų apie profesionalų sportą.
-Ši vieta nuostabi! -Tu nė pusės nematei.
Galėčiau užmigti vonioje, ir manęs niekas nerastų.
Neabejoju! Sveikos.
Sveikos!
Gal norėtumėte kokteilio?
-Taip, žinoma. Ačiū. -Taip, labai norėtume.
-Viso. -Viso.
Ačiū.
-Jos mane gąsdina. -Labai nejauku.
Man atrodo, kad jos miega žemyn galva.
Jos kasdien susiderina drabužius?
Tas neūžauga keistuolis ruošia skaniausius viskio koktelius.
Medaus mėnesį praleidome Jūros saloje.
-Ką? -Mes irgi jį praleidome Jūros saloje.
-Rimtai? -Taip, ar valgėte „Dominiko“ restorane?
Truputį nervinausi.
Užtrukau, kol prie visko pripratau.
Taip. Reikia minutėlės kitos įsikurti. Bet laikui bėgant tampa lengviau.
Tikrai. Taip.
Labai džiaugiuosi, kad esu čia. Taip džiaugiuosi, jog nė negaliu…
Neatrodo.
Jei atvirai, nuo tada, kai atvykome, jaučiuosi pasimetusi.
Taip.
Bilas sako, kad tai dėl laiko skirtumo. Viskas tarsi išplaukę.
Dykumos oras. Priprasi.
Taip sakė ir gyd. Kolinsas.
-Jis toks malonus, užsuko aplankyti. -O tu, Džekai esi..?
-Aš – technikos inžinierius. -Ji galėtų važiuoti su mumis apsipirkti.
Kitas butas nei Dyno ir Tedo.
Iš esmės – blogesnis ir ne toks svarbus butas.
Man dar neteko dorai pasikalbėti su Frenku.
Frenkui nereikia su tavimi kalbėti.
Ak, atleiskit. Aš ne…
Tu neįsivaizduoji, koks jis nepaprastas. Arba ką jis gali padaryti.
Tau pasisekė vien dėl to, jog žinai, kas jis, nekalbant, jog esi jo name.
Aš tik labai džiaugiuosi. Atleiskit.
Tik džiaugiuosi. Gerai.
Ak! Eime. Greičiau, greičiau.
-Ten? -Taip, eik pirma.
Ateikite arčiau.
Įprastai neturime progos
pasitikti poras mūsų namuose.
Bet šį kartą nekantraujame
pasidžiaugti mūsų naujausiais gyventojais.
Bilai, Violeta…
Labai už jus džiaugiuosi, kad daug ko išmoksite iš mano vyro,
prisijungsite prie šios misijos ir tapsite šios šeimos dalimi.
Frenkas sukūrė tikrai ypatingą dalyką.
Tai, ką jis čia sukūrė…
Tai – kitas kelias.
Geresnis kelias.
-Ir mes turime tik vieni kitus… -Kodėl mes čia?
Eime.
Neturėtume čia būti.
Kas čia buvo?
Ateik.
Margaret ir Tedo gyvenime šiuo metu sunkus periodas.
Margaret klausimas teisingas. Geras klausimas.
Kodėl mes čia, po velnių?
Ši vieta gali pasirodyti
skurdi, reikalaujanti daug pastangų, pilna dulkių,
bevertė?
Kodėl nepabėgus?
Kodėl negrįžus atgal į saugumą, status quo, kur saugu, kur turėtume būti.
Ne, aš renkuosi… mes renkamės išlaikyti poziciją.
Taip?
Atidžiau ir giliau į viską žvelgti.
Kasti tą gryną, nežabotą potencialą.
Tą beribės ir neįsivaizduojamos vertės deimantą.
Labai lengva nukrypti, jei žiūrėsi, kaip viskas atrodo.
Žymiai sunkiau ir, sakyčiau, drąsiau
ieškoti, kuo tai gali tapti.
Dynai, kas yra progreso priešas?
-Chaosas. -Taip.
Bjaurus žodis. Chaosas.
Chaosas – negailestingas priešas.
Jis išdrasko energiją, trukdo inovacijoms, numarina viltį, užslepia didingus dalykus.
Matau, jog visi esate didingi. Tiksliai žinau, kas esate.
-Ką mes darome? -Keičiame pasaulį.
Teisingai.
Apsižvalgau aplink ir matau dar vieną priežastį, kodėl esu čia.
Kadaise nepažįstami veidai, svetimi žmonės, dabar yra
viena drąsi šeima.
Tokie žmonės kaip Kolinsas.
Vienas pirmųjų, subūrusių šią bendruomenę su manimi.
Dėkoju tau, gyd. Kolinsai, už viziją.
Ir nuotykių ieškotojams, tokiems kaip Bilas,
mūsų naujausiam bebaimiam tyrinėtojui.
Šiam drąsiam, jaunam Robinzonui Kruzui,
kuris nusprendė prisijungti prie mūsų nuotykio.
Bilai, ačiū, kad esi mūsų partneris čia.
Ir ačiū tau, Violeta, kad esi jo partnerė čia.
Be tavęs jis to nepadarytų.
Žmonos, visų jūsų…
Mes, vyrai, prašome daug.
Prašome, kad būtumėte stiprios,
kad paruoštumėte maistą, sutvarkytumėte namus.
Ir, be viso to, kad būtumėt diskretiškos. Ir tai…
Tai – labai sunku.
Tu esi mano uola. Be tavęs nebūčiau čia.
Ačiū.
Galite eiti.
Džekai?
-Margaret. -Jie mane čia slepia.
Duok mums minutėlę, Elis. Jai viskas bus gerai.
Nieko panašaus. Nieko gero čia nėra.
-Jai tik reikia išsimiegoti. -Aš nemiegu.
Sapnuoju košmarus.
Ką darai?
Įdomu, kodėl pasirinkau šį kaklaraištį.
Man patinka tavo kaklaraiščiai.
Ne. Ten tiek daug žmonių.
Džekai, šitiek žmonių. Lauke daug žmonių.
Padaryk jam įspūdį dvejetuose. Jam tavo teniso sijonėlis tikrai patiks.
Taip, taip. Galite įrašyti į Dyno sąskaitą?
Vis dar negaliu patikėti, kad viską galima tiesiog įrašyti į sąskaitą.
Taip, bet „Pergalėje“ yra dalykų, kurių už pinigus nenusipirksi.
Tiesa, čia nereikia jaudintis dėl oro ar mokytis vairuoti.
-Man patinka vairuoti. -Ne.
Tau patinka, kad Džekas moko tave vairuoti.
Tai – įžanga.
Grįžkime prie svečių sąrašo. Ar Ketė su Bobu buvo pas Frenką?
-Manau, taip. -Tikrai?
Tas sąrašas atrodo tikrai padrikas. Kas kviečiamas, o kas – ne.
Neturi nieko bendro su darbo stažu, sėkme
ir netgi populiarumu, tiesa?
Tekšt, tekšt. Kas norėtumėt pasinerti į vasarą?
-Įrašykit į sąskaitą. -Bjauru.
-Girdėjau, Margaret iškėlė sceną. -Dieve mano.
-Šliūkštelėjo gėrimą kam nors į veidą? -Ką? Ne.
To nebuvo. Ji buvo nusiminusi.
Tikra gėda, per ją atleis Tedą.
Jei atleistų Piterį, aš nusižudyčiau. Rimtai.
Negalėčiau gyventi niekur kitur.
Margaret dabar tikrai sunkus laikotarpis.
O kas kaltas?
Suprantu. Man jos gaila.
Žinoma. Siaubinga nelaimė.
Tai nebuvo nelaimė.
Bane, liaukis. Nagi.
Nenoriu būti žiauri. Žinau, kad ji buvo tavo draugė.
Ji buvo mūsų draugė, kai buvo normali. O tada jai pačiuožė stogas.
Ji išsivedė savo sūnų į tą dykumą.
-Jai pasirodė, jog kažką pamatė. -Tai buvo haliucinacijos.
Tiksliai neaišku, kas nutiko.
Ji žinojo, kaip tai pavojinga, mes visi tą žinome.
Jie teprašo mūsų vieno – likti čia, kur saugu.
Bet ji vis tiek išsitempė tą mažą berniuką velniai žino, kur.
Jei ne šiaip sau nori, kad ten neitume.
Tad kai ją rado…
Ji buvo viena. Jo taip ir nerado.
Žinojau, kad jis mirė, tik nesupratau…
Ji sako, kad jie atėmė jį iš jos už bausmę.
Berniukai ir jų žaislai. Bent jau žinome, kad darbas bus padarytas.
Kaip manot, ką išties jie ten daro?
-Ką nori pasakyti? -Žinau, ką jie sako…
Na, „progresyvių dalykų vystymas“,
bet kartais Piteris duoda suprasti, kad išties jie kuria ginklus.
Ir tai vyksta po žeme,
-nes Frenkas atrado… -Pege.
Atleiskit.
Esame čia, nes tikime misija.
Taip.
Ir mes turime darbus, tokius pat reikalingus, tokius pat svarbius.
Tai, ką darome namuose, juos palaikome, jais rūpinamės.
Be šito jie negalėtų keisti pasaulio.
Visi pastebi tai, ką aukojate,
siekdami to, ko norite.
Aš noriu, kad matytumėte, ko netenkate, jei niekur nepajudate.
Kai nesiekiate to, kas žinote, kad jums priklauso, pasiduodate,
pasirenkate paprastesnę savo gyvenimo versiją.
Tai aukai reikia ne tik drąsos, jai reikia ir tikėjimo, sakymo:
„Aš ištversiu tą skausmą, žaizdas, tas pastangas,
žinodamas, kad tai, ko noriu, laukia manęs kitoje pusėje.“
Baisu kažką paaukoti.
Bet jūs paaukojate kai ką daugiau, tūnodami toje baimėje.
Iki rytojaus.
PERGALĖS MIESTO SUSISIEKIMAS VAŽIUOKITE IR ATSIPALAIDUOKITE!
PERGALĖ – 2-AS ETAPAS JAU NETRUKUS
-Šiandien – ne apsipirkimo diena? -Ką?
Klausiau, ar šiandien nevažiuosite apsipirkti?
Ne.
Rodos, čia jau maršruto pabaiga,
dabar jau važiuosiu atgal į miestą.
Viskas gerai, tenorėjau pasivažinėti.
Reikėjo ištrūkti iš namų.
Įkvėpti gryno oro.
Pone? Matote?
Jums viskas gerai, ponia?
Taip. Matote tą lėktuvą?
Nelabai suprantu, apie ką kalbate.
Ten lėktuvas, tiesiai…
O, ne! Dieve mano! Sustokit!
Tas lėktuvas! Jis ką tik sudužo!
Tikrai?
Taip! Turite ten nuvažiuoti. Jis ką tik sudužo.
Galiu parodyti, kur.
Nuvažiuoti? Ne, aš pro ten nevažiuoju.
Ką?
Aš pro ten nevažiuoju. Turime likti čia, kur saugu.
Bet negaliu ten eiti viena.
Ten – ne mano maršrutas. Negaliu.
Bet kas, jei jiems reikia pagalbos? Ei!
Dieve mano.
Dieve mano. Kas su jumis negerai?
ĮSPĖJIMAS
PAVOJINGOS MEDŽIAGOS TIK APSAUGOS DARBUOTOJAMS
Ei.
Man reikia pagalbos. Nutiko nelaimė.
Lėktuvas nukrito…
Ei.
Galime paleisti.
Galime paleisti tai, ką visuomenė mus išmokė jausti.
Galime paleisti tą chaosą, kuris karaliauja siekiant lygybės.
Galime giliau pajausti tai, kas, žinome yra tiesa –
mes trokštame tvarkos.
Leiskite savo pasąmonei pasinerti į šį pasaulį, į šią tiesą.
Pažvelgti giliau į tai, kaip viskas turi atrodyti.
Elis.
-Džekai? -Atsibudai.
Neturėjau laiko paruošti stalą.
Kas vyksta?
Ruošiu tau vakarienę.
Turėjo būti penki patiekalai.
Deja, turbūt tegalėsiu patiekti tris.
Nežiūrėk. Šio patiekalo meniu nebėra.
Kas nutiko?
Truputį persistengiau su prieskoniais.
Kiek laiko tu jau namuose?
Kelias valandas.
Ne, nežiūrėk. Gerai, taigi, iškepsiu kepsnį.
Žinai, tą, kurį tu man iškepei mano gimtadieniui?
Tik truputėlį pakeisiu.
Aš čia buvau, kai tu atėjai?
Taip. Miegojai miegamajame.
Ar į kepsnį reikia dėti morkų?
Kaip aš grįžau namo?
Manau, tramvajumi.
Pala, tai jis išlipo ir mane paėmė mane?
Ką čia kalbi?
Džekai, aš išlipau iš tramvajaus. Pamačiau, kaip nukrito lėktuvas.
Elis, manau, tikrai būčiau girdėjęs apie aviakatastrofą.
-Ne, Džekai, aš mačiau… -Nes garsas būna gana didelis…
-…aš pradėjau eiti ir… -…sunku būtų nepastebėti.
Ei. Tau viskas gerai?
-Ne, nežinau. Aš ne… -Kas yra?
Sapnavau keistą sapną. Tikrai keistą sapną.
Atleisk. Žinai, kaip mane veikia keisti sapnai?
Kaip?
Užsinoriu valgyti. Nori morkos?
Taip.
Elis, noriu tau kai ką atvirai pasakyti.
Nemanau, kad galėsime valgyti tą bulvių košę.
Nes pirmiausia bulves reikia išvirti, mielasis.
Taip ir galvojau, kad kažką praleidau. Koks aš kvailys.
Užkaisiu puodą.
Ne, ne.
-Nagi, leisk man uždėti… Gerai. -Paruošk mums gėrimų. Nusiramink.
Paruošk gėrimų. Šįvakar aš – tavo šefas!
Ei.
Tu mane myli?
Be proto.
Verdu bulves Aš verdu bulves
Taip, visuomet atsiras žmonių, kuriems bus naudingas status quo,
ir jie mus persekios. Jau dabar persekioja.
Noriu viską paaukoti dėl jūsų.
Paaukosiu viską, ką turiu,
kad sukurčiau geresnį pasaulį mums visiems,
bet negalėsiu jūsų apsaugoti, jei nebūsite ištikimi.
Ar kai ką nors pažadate, ištesite pažadą?
Ar laikotės savo žodžio? Ar ginate savo tiesą?
Ar tai mūsų pasižadėjimas?
Iki rytojaus.
Klausau.
Tu išėjai. Tu matei.
Margaret?
Tu matei. Jie mums visiems meluoja.
Dabar negaliu kalbėti, Margaret.
Niekas nieko neklausia. Nebegalime čia likti, Elis.
Aš nesu pamišėlė.
Kalbi niekus, liaukis.
Elis, pažįsti mane…
Ne.
Margaret?
Ne. Nereikia!
Palauk!
Ne! Paleiskit mane!
Margaret! Atstokit!
Margaret!
Džekai, tu nesupranti. Aš ten buvau.
Aš viską mačiau.
-Aš pavargęs, Elis, noriu eiti miegoti. -Mačiau, kaip ji nukrito.
Norėjau nueiti ir padėti, bet jie mane ištempė.
-Kodėl mane išvedė? Jie… -Tučtuojau liaukis!
Ji tikrai neišgyveno, Džekai.
Ne.
Nežinau, ką tau pasakyti.
Tedas dabar su ja ligoninėje. Sakė, prireiks kelių siūlių.
Paslydo valydama langą. Nelaimingas atsitikimas.
Ne. Aš mačiau. Ji persipjovė.
Praėjusią naktį blogai miegojai.
-Nereikia! Ne! -Tu prastai jauteisi.
Ji nukrito, o tu įsivaizdavai blogiausią scenarijų.
Ji persirėžė sau gerklę!
Visiška beprotybė.
Džekai, aš mačiau, kaip tai nutiko. Ji pati persipjovė.
Visur buvo pilna kraujo. Kokios dar kelios siūlės?
Tik neisterikuok.
Džekai…
Ji buvo mano draugė.
Ji kreipėsi į mane pagalbos.
Aš nekreipiau dėmesio. Ir tada štai kas nutiko.
Aš čia kalta.
Niekas nekaltas, Elis.
Ne.
Ji sakė, kad ją persekiojo, mes ji kažką žinojo.
-Kodėl jie meluoja dėl to, kas nutiko? -Liaukis, prašau.
Ką jie slepia?
Nagi, mielasis, pripažink, tai labai keista.
Liaukis!
Čia kažkas ne taip!
Ką tu veiki „Pergalės projekte“?
Aš žinau, ką aš veikiu, Elis. Esu technikos inžinierius.
Žinau.
Bet ką jie daro?
Prašau…
Kas išties vyksta?
Manęs neklausk.
Progresyvių dalykų vystymas?
-Žinai, kad negalime apie tai kalbėti. -Ką tai apskritai reiškia?
Nagi, ką tai reiškia?
Ką tai reiškia? Ar žinai?
Ar apskritai žinai, ką išties daro Frenkas?
Tai slapta.
Mums neleidžiama kalbėti apie savo darbą netgi su kitais skyriais.
Pati žinai.
Kas, jei Margaret buvo teisi.
Liaukis, Elis.
-Kas, jei ši vieta pavojinga? -Liaukis!
Esu didingo dalyko dalis, Elis.
Ta misija, kurią vykdo Frenkas, yra svarbi.
Žinau, mielasis, bet tu manęs negirdi.
Ne visi gauna tokią galimybę.
Ir jei toliau taip kalbėsi, pastatysi visa tai į pavojų.
Bijai, kad nepažemintų tavo pareigų? Dėl to jaudiniesi?
Dėl mūsų gyvenimo, Elis.
Mūsų gyvenimo drauge. Dėl to.
Galime jį prarasti.
Prašau. Susiimk.
Prašau.
Po velnių.
„Pergalė“ – saugi ir patikima.
Tobula vieta auginti vaikus, turėti šeimą, kurios visad troškote,
kai nesiilsite su draugais ar nesimėgaujate šiuo žadą gniaužiančiu
saulės nugairinto rojaus vaizdu.
Nors gražiausią vaizdą galbūt rasite šalia klubo baseino.
Čia galite gyventi tokį gyvenimą, kokio nusipelnėte.
Mes visi galime gyventi gyvenimą…
Jei ką ir galiu pasakyti Frenkui, tai tik „Ačiū“.
Nes nė neįsivaizdavau, kad galiu būti tokia laiminga.
Tikrai, nė neprisimenu savo gyvenimo iki „Pergalės“.
Frenkas suteikė mums galimybę, kuri pasitaiko tik kartą gyvenime.
Mums labai pasisekė, kad esame čia.
-Plinta kažkokia liga? -Ne, bent aš apie tai negirdėjau.
Manau, tiesiog įprastas nuovargis.
Ar pastaruoju metu patyrei stresą arba jautei įtampą?
Ji matė, kaip nukrito Tedo žmona. Manau, tai galėjo ją paveikti.
Varge, kad krito, tai krito. Jai buvo labai gėda.
Ji nenukrito.
Ji persirėžė sau gerklę.
-Elis. -Ne, ne.
Traumos vaizdas dažnai paveikia prisiminimus.
Netgi košmarai.
Tai…
Galiu išrašyti vaistų.
Tikrai nemanau, kad man jų reikia.
Profilaktikai.
MARGARET VOTKINS PATIKIMUMO RIZIKA
Daugeliui mano pacientų jie labai padeda.
Jie padės tau atsipalaiduoti.
Jai jų nereikia.
Ne bėda.
Mes patys susitvarkysim.
Tuomet tik įrašysiu juos.
Ką jūs padarėte Margaret?
Atsiprašau?
Tedo žmonai.
Atleiskit, aš tik…
Vis dar nesuprantu, kaip ji gali būti sveika.
Juk nenorėtumėte, kad apie jūsų ligas
pasakočiau kitiems savo pacientams, tiesa?
Galit pasakoti.
Labai norėčiau sužinoti, kaip ją pagydėte.
Kaip žinote, čia rūpinamės ir psichine, ir fizine sveikata.
Margaret atveju reikėjo pasirūpinti abiem.
Gera žinia ta, kad jos fizinė būklė gera,
tačiau psichinė – ne.
Ją kankino didžiulės bėdos. Jai užeidavo priepuoliai. Paranoja.
Dėl jos Tedas nebegalėjo tinkamai atlikti savo darbo,
todėl jis nebedirba „Pergalės projekte“.
Jai reikėjo didelės pagalbos.
Kitaip nei tau.
Ne. Mums nereikia.
Čia – visiškai kitas scenarijus.
Kaip ten jūs, britai, sakot?
„Nesijaudink ir judėk į priekį.“
Džekai. Ar palydėsi mane?
Žinoma.
Ir nepamiršk,
-gali drąsiai man skambinti. -Ačiū. Labai jums ačiū.
Nagi.
Žinai, kokios pozicijos laikomės.
Džiaugiuosi, kad sugrįžot. Pamiršot pasiimti.
Pamirščiau ir galvą, jei nebūtų prisukta.
Džekai, o tau nereikia atgal į darbą?
Taip. Žinoma.
Pasimatysim vakare. Gerai.
O, ne. Ne. Tai ne…
FIZINIS PATIKRINIMAS PAGRINDINIS DOKUMENTAS
SANTRAUKA: SUBJEKTAS ATSISAKĖ GYDYMO PASKUTINIS ĮSPĖJIMAS
Gal kažkada pakviesiu Šylę į šokius, jei pajausiu, kad metas tinkamas.
Tu dar vonioje? Mes pavėluosim.
Matai tą suknelę, kurią tau nupirkau? Paėmiau praėjusią savaitę.
Vis galvojau, kaip su ja atrodysi.
-Ačiū. -Taip.
Atrodai nuostabiai.
Galvojau, kad galėtume pamėginti padaryti kvailystę.
Pradėkime kūdikį.
Ką?
Ne dabar.
Klausyk, aš tave myliu.
Noriu, kad tavęs būtų daugiau.
Manau, noriu mažos tavęs.
Nežinau, manau, būtų smagu.
Pagalvok apie tai, gerai?
Gerai.
Šis vakaras bus puikus. Nuostabiai atrodysi.
ŠIANDIEN – PERGALĖ RYTOJ – PASAULIS
Labas vakaras. Laukiau tavęs.
Man labai gaila.
Gavai patį geriausią stalą.
-Smagu tave matyt, bičiuli. -Sveiki.
Kodėl judu nuolat ginčijatės? Kas jums negerai?
-Nuolat. Visą laiką. -Viskas mums gerai.
-Sveiki. -Pagaliau! Labas.
Sveiki. Dieve mano!
Štai, išgerk.
Atrodai kaip maža lėlytė. Apsisuk!
Čia aš. Čia tu. Štai, greičiau.
-Iki dugno. Štai taip! -Iki dugno, išgerk viską!
Štai taip!
Štai tie nenaudėliai.
Negaliu patikėti, kad mums visiems leidžia sėdėti prie vieno stalo.
Jei atvirai, manau, draudikai tuo pasirūpino.
Tiesa.
Elis, kaip jautiesi?
Gerai. Man gerai sekasi.
Gražu. Labai ačiū, kad mus pakvietėte.
Jei išgirsiu, kaip dūžta taurė, iškart čia atbėgsiu.
Neveskite mūsų iš kelio, nes visą vakarą daužysime taures.
Pasimatysim vėliau šokių aikštelėje?
Taip, ponia. Žinoma.
Nejaugi mano vyras negali surengti vakarėlio?
Jis tiek daug dėl mūsų daro.
Niekad jam neatsidėkosim.
Tačiau pasistengiau padaryti jam… nedidelę dovanėlę.
Mums visiems, išties. Tikiuosi, jums smagu.
Pirmyn!
Tu išėjai.
Tu matei.
Jai užeidavo priepuoliai.
Paranoja.
Kaip jums?
Štai taip. Lenkiuosi jums.
O dabar patriukšmaukim! Nagi!
Patinka? Ar patinka?
Atsistokit, visi!
Kaip tu, mieloji? Gera tave matyti.
Ką gi, štai apie ką kalbu. Sunkiai dirbi, iš širdies linksminiesi.
Ką pasakysi, Džekai?
-Džekai, noriu važiuoti namo. -Ką?
Nagi, Timai! Ką gi!
Ką manot? Paplokit.
Išeikime, prašau. Tučtuojau. Prašau.
Įpilsiu tau išgerti. Viskas bus gerai.
„Pergalei“ – viskas, kas geriausia. Dievulėliau!
Ką gi, sėskit.
Mane slegia tai, kad turėsiu visa tai sekti,
ir tai bus sunku, bet…
Turiu pripažinti, kad aš…
Ketinau pakviesti jus į pasirodymą, kurį pats paruošiau.
Suprantu.
Džekas Čambersas.
Ar galėčiau tave čia pasikviesti minutėlei?
Džekai. Prašau, Džekai, turiu grįžti namo. Mums reikia išeiti.
Nagi, visi, paplokime jam.
Jam reikia padrąsinimo.
Audringai paplokime. Pasveikinkime prisijungus prie „Pergalės“!
Džekas Čambersas.
Šis vakaras – mano mėgstamiausias vakaras metuose.
Man labai džiugu matyti visus po vienu stogu, matyti, kaip mes visi paaugome.
Tačiau kai kurie…
Kai kurie paaugo
tikrai įspūdingai,
pavyzdžiui, šis jaunuolis.
Dėl šito, prisiekiu Dievu, labai ilgai diskutavau.
Tai ypatingas dalykas.
Bet, žinot, ką? Šis žmogus – ypatingas.
Netekau žado.
Džekai Čambersai, man garbė
pakviesti tave prisijungti
prie mūsų konsultacinės tarybos.
Ar tu tas, kas sakai, kad esi?
Puikiai tinki.
Ačiū už tavo ištikimybę.
Tavęs laukia daugiau gerų dalykų.
Ką pasakysite, ponios ir ponai?
Norit pamatyti, kaip šoka tas vaikis?
Pažvelkit, kaip jis šoka.
Nagi!
Tik pažiūrėkit, kaip jis moka!
Nesakyk taip. Gausi kitą darbą.
Elis!
Sveika. Kas yra? Mieloji.
Kas nutiko? Kas yra?
Neįtikėtina!
Viskas gerai. Gerai.
Bane, reikia eiti. Turime tučtuojau dingti iš čia.
Ne. Viskas gerai.
Nagi. Pasakyk, kas nutiko?
Ką pasakysit, a?
Matot, kaip jis šoka?
Margaret buvo teisi.
Ji uždavinėjo klausimus, kurių jie nenori girdėti.
Tad ją nutildė.
Ji nepaslydo. Tai nebuvo nelaimė. Aš mačiau. Mačiau, kaip ji nukrito.
Jie apie viską meluoja.
Džekai, šok!
Paprašykim, kad jis pasisuktų, gerai?
Aš išėjau ir pamačiau.
Kur išėjai?
Taip, štai! Nagi, vyruti, greičiau!
Nesustok! Nagi! Taip!
Štai taip!
Ar dabar jau tikite?
Stok čia!
Stok čia, nusilenk! Nusilenk, tu to nusipelnei!
Ir kai paliečiau, kai ką pamačiau.
Ir prisimenu daugiau.
Girdėjau Frenko balsą, jis man skamba galvoje…
Mes švenčiame daugiau nei savo laisvę
nuo despotiškų visuomenės reglamentų,
mes švenčiame už nežabotą potencialą!
Jis mums primena, kas esame!
Galiu parodyti? Išeikime ten.
Visi dabar praradę budrumą. Galime paimti Dyno automobilį.
-Nuvažiuoti prie… -Liaukis. Liaukis!
-Gal proto netekai? -Ką?
-Nuėjai į Būstinę? -Nes galvojau, jog pamačiau aviakatastrofą.
Jie prašo laikytis vienintelės taisyklės.
Žinai, kaip tai pavojinga.
Mes neiname atgal. Mes einame į priekį, taip?
Mes judame!
-Pavogei iš gyd. Kolinso? -Nes Margaret tikrai nepasveiko!
Susiimk, Elis!
Elgiesi kaip mažvaikė.
Tavo vyras ten, tai svarbiausias jo gyvenimo vakaras.
Jis švenčia, o tu nori viską čia sugadinti?
Ne!
Kalbi visiškai kaip Margaret!
Kieno šis pasaulis?
Mūsų!
Kieno šis pasaulis?
Mūsų!
-Kieno šis pasaulis? -Mūsų!
-Kieno šis pasaulis? Mūsų! -Mūsų!
Kieno šis pasaulis?
Jie ją vadina „Išrinkimo operacija“.
Aukščiausias slaptumo lygis.
Aš viskam vadovausiu.
Manau, taip Frenkas norėjo parodyti, jog visiškai manimi pasitiki.
-Sveiki atvykę! -Sveiki atvykę!
Štai ir jis.
Vaje. Kokios gražios. Užeikit.
-Užeikit. -Čia tau. Ačiū.
Mes pavėlavome? Jaučiu, kad pavėlavome.
Mes atvykome tuo pačiu metu.
Kokios nuostabios lėkštės!
Kas čia bebūtų, man labai patinka. Labai patinka.
Patinka? Džiaugiuosi, Bilai. Džiaugiuosi.
Ką gi, bičiuli, pasakyk man tiesą. Jis tikrai ateis?
Čia tau. Manau, jis ateis.
Kaip, po velnių, tau pavyko prisikviesti Frenką į savo namus?
Ne man. Elis.
Privilegijos. Suprantu. Toks tas tavo gyvenimas.
Ar šiuose namuose viskas iš katalogo?
Tiesiog namas. Parodyk žiedą. Parodyk.
Mes aplenkėme Banę?
Ji neatvažiuos.
Sakiau tau.
Atleiskit, berniukai. Ar galėčiau…
Žinai, gerai, kad moki šokti, nes esi baisiai nepatrauklus.
-Jie jau atvažiavo! -Kiek paslapčių tu…
Ačiū.
Kaip malonu jus matyti.
Taip ir žinojau. Sakiau Pegei. Tai bus neformalus renginys.
Džekai! Tu, išprotėjęs šunsnuki!
-Ką nori, kad su juo padaryčiau? -Įsikabink į jį.
Sakiau jai, kad tai bus paprastas vakaras.
-Įdėk į ledą. Didžiuojuosi tavimi. -Nieko sau. Ačiū, kad atėjot.
Labai gražūs namai, beje.
-Ar padarytum Šylei kokteilį? -Žinoma.
Ei, Frenkai, geras vakar buvo vakarėlis.
Taip.
Mėginu paskandinti savo žmoną martinio taurėje.
-Jam tai patiko. -Ne, nepatiko.
-Kur tavo gėrimas? -Čia. Į sveikatą!
Į sveikatą. Nuostabus namas.
-Kaip tau sekasi? -Man? Puikiai.
Po to Džeko vakaro, puikiai sekasi.
Taip. Žinoma.
Į sveikatą. Ačiū, kad atėjot.
Vakar šventei pergalę.
-Visą laiką apie tave kalbėjom. -Jūs eikit ir gerai praleiskit laiką.
Aš grįšiu prie lėkščių ir pabaigsiu, pasimatysim…
-Galiu tau padėti? Gerai? -Ne, eikit. Tikrai. Pasirankiokit paskalų.
-Man labai patinka šis magnetofonas. -Tikrai? Tau patinka, Bilai?
Savo namuose turiu suolelį. Iš kur gavai…
Daba jau turbūt supratai, kad gamindama užkandžius
aš išreiškiu save ir pasipriešinu įsigalėjusiai tvarkai.
Tą reikia mokėti. Gal kada ir mane pamokysi.
To neišmoksi.
Sužinojau vieną labai įdomų dalyką.
Tikrai? Kokį?
Girdėjau gandus, kad bandote susilaukti kūdikio.
Na…
Pažiūrėsim.
Tikėkimės, netrukus pamatysim mažą berniuką.
Apgailestauju, kad Banė tavimi nepatikėjo.
Bet vėlgi, tu nepatikėjai Margaret,
tad kodėl kas nors turėtų patikėti tavimi.
Dieve, žaviuosi tavimi.
Nes laukiau tokios kaip tu.
Tokios, kuri mestų man iššūkį.
Istoriją sugebėjo pakeisti tik tie,
kurie pasiekė savo potencialo ribą.
O tu mane ten ir stumi.
Taip.
Tikiuosi, nesustosi.
Tačiau štai, stovi čia. Ruoši vakarienę.
Kaip gera moteris.
-Prisėsk. -Žinoma.
Ar žinote, berniukas ar mergaitė?
Ne, tikiuosi, jog berniukas. Ačiū.
Negali sustot, ar ne?
-Su mergaitėmis sunku. Tikrai. -Tuojau grįšiu, gerai?
Žinai, Elis sakė, kad puikiai žaidi tenisą.
-Tikrai? -Ar tiesa? Taip.
Ji tik stengėsi būt mandagi.
Ieškome lygiaverčių varžovų.
Kai būsit pasiruošę išbėgti, paskambink man.
Esu girdėjęs, kad gerai smūgiuoji iš kairės. Visi žino.
Jei tau reikėtų partnerio, aš mielai.
Jaučiu didžiulį spaudimą. Nežinau, ar…
Ačiū.
Aš valgysiu žuvį. Nežinau, ką jūs.
Malonu pamatyti pažįstamą veidą.
Šiaip ar taip, tie langai su siauromis lentelėmis?
Jos vadinamos „žaliuzėmis“.
Ar žinojot?
-Nežinojot, kodėl. -Varge.
Tas žodis kilęs iš „žalias“?
Tu klausi: „Kieno tas kūdikis?“ O jie sako: „Tavo kūdikis.“
Negali patikėti. Tavo kūdikis.
Ir man taip – kiekvienais metais.
Violeta, iš kur tu?
-Atsiprašau? -Klausiau, iš kur tu kilusi.
Filadelfijos.
Aš irgi iš Filadelfijos.
-Juokauji? Nežinojau. -Iškart man patikai.
Daugelis čionykščių moterų – iš Filadelfijos.
Arba Baltimorės. Arba Čikagos.
Pastebėjau.
Kam nors ko nors atnešti?
Ko tikrai nepasiilgstu, tai žiemos.
Ne. Tiesiog žydžiu, kai šviečia saulė, nors mano oda labai šviesi.
Dievinu saulę. Dievinu paplūdimį.
Jai tikrai patinka.
Į kokį paplūdimį neseniai važiavai?
-Įdomybė apie paplūdimius. Perskaičiau. -Kas?
Paplūdimiai yra vienos purviniausių vietų visame pasaulyje.
Tikros ligų veisyklos ir…
Piteri!
-Nesakyk „ligas“ prie vakarienės stalo. -Tai tiesa. Jie turi žinoti.
Turbūt atspėsiu. Hilton Hedą? Keip Kodą? Arba Džersio pakrantę?
Mes visi praleidome medaus mėnesį Jūros saloje
arba Pokonose arba prie Niagaros krioklių.
Manau, daugelis ten važiuoja praleisti medaus mėnesio. Brangu.
Ten gražu.
Piteri, nebaigei pasakoti savo istorijos.
Bilas yra turbūt vienas blogiausių
-golfo žaidėjų… -Atleisk, Piteri, aš dar nebaigiau.
Violeta, kur susipažinai su Bilu?
Mes susipažinome traukinyje.
-Į Bostoną. -Į Bostoną.
Taip.
Tau iškrito bilietas. Jis pasilenkė, pakėlė jį
ir padavė tau, tiesa?
Taip, taip.
Taip susipažino Margaret su Tedu.
Ir, Pege, ar nesuklysiu, jei pasakysiu,
kad Debė Makintair taip susipažino su savo vyru?
Taip. Jie taip susipažino.
-Taip, tiesa. Aš pavydžiu. -Tikrai?
Taip, labai miela istorija. Taip.
Sunku patikėti tokiais sutapimais…
Neįtikėtina.
Mums pasakoja daugybę istorijų.
Mums pasakoja tai, ką prisimename.
Kol pamėginame
prisiminti tai,
ką jie nori, jog pamirštume.
-Pavyzdžiui, Margaret. -Elis…
Ne. Džekai. Viskas gerai.
Nekantrauju išgirsti, ką ji nori pasakyti.
Frenkas mus kažkaip paveikia.
Iliuzijos, atminties problemos, isterija.
Matėme, kas nutiko Margaret ir žinome, kad tai visiškai pagydoma.
Gyd. Kolinsas išrašė tau vaistų,
kurių tu, matau, negeri. Klausimas, kodėl…
Jis mums meluoja. Jis mums visiems meluoja.
Banė, tavo geriausia draugė dėl tavęs nerimauja.
Ji mano, kad tau reikia pagalbos. Ar todėl šiandien ji neatėjo?
Nes nenorėjai, kad ji apie tai kalbėtų.
Jis jus išnaudoja. Mus visus išnaudoja.
Ar bent žinote, kas išties yra „Pergalės projektas“?
-Ar kada paklausėte? -O tu?
Ar todėl ten ėjai?
Į Būstinę?
Ką?
Atleisk. Man labai gaila, bet tu nežinai, ką jis daro.
Išėjai ten vienui viena. Pažeidei taisykles.
Ji sukėlė grėsmę mūsų visų gyvybei.
Taip, išėjau ten,
nuėjau į Būstinę ir mačiau, ką jis slepia.
-Ką slepiu. -Jis mums meluoja.
Meluoja mums visiems apie tai, kas išties yra „Pergalės projektas“.
Jis mus čia uždarė.
Uždarė?
Tikiuosi, kad niekas nesijaučia uždarytas. Tu jautiesi uždaryta?
Violeta?
Pege?
Tave kankina psichozė.
Pasitikėjimas tau atrodo kaip spąstai,
nors tu kasdien pasitiki.
Mes visi pasitikime. Šįvakar tu pakvietei mus į savo namus.
Kaip aš pasikviečiau tave į savo miegamąjį.
Elis? Pameni?
Jis mėgina sukurti pasaulį.
Jei nori argumentuoti,
-pasakyk tai savo žodžiais, Elis. -Jis mus visus išnaudoja.
-Savo žodžiais! -Ko pridėta į šį maistą?
Pakalbėkime apie tai!
-Iš kur jis? -Atleiskit.
Pagalvokite.
-Atleisk. Tai – anomalija. -„Pergalės“ pienas. Mėsa. Kiaušiniai.
-Viską tiekia jis. -Paprastai taip nenutinka.
Ji labai serga, ir mes jai suteiksime reikalingą pagalbą,
-pažadu jums. -Viskas, ką gauname, tiekia jis!
Kad galėtų mus valdyti. Viskas dėl to.
Mes nė… Jis galbūt nuodija maistą!
Gana!
Mes ateiname į tavo namus, atsisėdame prie tavo stalo,
ir tu pradedi įžeidinėti ir žeminti mano vyrą?
Jis pakvietė tave prisijungti prie nepaprasto dalyko, kurį jis sukūrė,
o tu sėdi kaip išlepintas vaikas
ir klausinėji nebūtų dalykų.
Ne pirmas kartas, tiesa?
Išlepintos savanaudės verkšlenimas.
Ar tau tiesiog patinka vaidinti auką?
Bjauriai priešintis šiai galimybei?
Skaudu, kad tavo nevilties kupina paranoja
gali sugriauti tai, ką mes mėginame sukurti.
Nesiruošiu daugiau klausytis šių apgailėtinų tuščių kalbų.
Frenkai, mielasis. Lauksiu tavęs automobilyje.
Na…
Džekai, manau, per daug privaišinai savo žmoną.
Ačiū.
Iš tavęs tikėjausi žymiai daugiau.
Sėkmės, Elis.
Džekai, pasikalbėkim.
Ar esi patenkinta savimi šįvakar?
Ką? Ne, nesu patenkinta.
Suplanavai visą vakarą, kad man pakenktum.
Ne! Niekad taip su tavimi nepasielgčiau.
Niekad to nedaryčiau. Aš tave myliu.
Aš stengiuosi mus išgelbėti.
Stengiesi mus išgelbėti, išeidama ten.
Taip, nes pamačiau, kaip nukrito lėktuvas. Sakiau tau.
Bet Džekai, viskas ką pasakiau prie vakarienės stalo, yra tiesa.
Frenkas tą netgi pripažino. Pasakė man, kai buvome virtuvėje.
Todėl tą padariau. Todėl visa tai nutiko.
Ji tikrai nebūtų taip pasakęs.
Džekai…
Visi su manimi elgiasi kaip su beprote. Bet aš – ne tokia.
Ir noriu, kad manęs paklausytum.
Noriu, kad manęs paklausytum.
Ei.
Ei, pažiūrėk į mane. Pažiūrėk į mane.
Man
tu esi
svarbesnis nei visa tai.
Esi svarbesnis nei „Pergalė“.
Esi svarbesnis nei Frenkas.
Aš tikiu tavimi. Tavimi.
Aš netikiu juo. Aš juo nepasitikiu.
Ir nepasitikiu šia vieta.
Ir nebenoriu čia būti.
Nebenoriu čia būti. Mums reikia išvykti.
Mums reikia išvykti. Galime važiuoti bet kur.
Galime važiuoti bet kur, susikurti mūsų pačių pasaulį,
būsime tik dviese, ir viskas bus gerai.
Svarbu, ne tai, kur išvažiuosim, svarbu, kad esame kartu.
Prašau.
Gerai.
Gerai?
Gerai.
Gerai?
Gerai.
Aš tave myliu.
Bet išvykti turim šįvakar. Turime išvykti. Negalime likti čia.
Ei.
Aš tave myliu. Važiuokim.
Aš tave myliu.
Džekai? Įdėjau mums užkandžių, jei važiuosime visą naktį,
bet, manau, viską sudėjau.
Važiuokim.
Mielasis, važiuojam. Nagi.
Man labai gaila.
Ką?
Labai tave myliu, Elis.
Mielasis, kas negerai?
Labai stengiausi, kad to nenutiktų.
-Ką? Važ… -Prašau, patikėk…
Mielasis, turime važiuoti. Reikia važiuoti. Mielasis, važiuok.
Reikia važiuoti. Važiuojam. Nieko sau.
-Man labai gaila. -Ne. Ne!
Ne, Džekai, prašau! Galiu būt geresnė!
Elis, man labai gaila! Atleisk!
Leisk man būti geresnei! Mielasis, prašau!
Leisk man būti geresnei. Atstokit!
Leisk man būti geresnei! Aš taip… Džekai, prašau!
Man skauda! Ne!
Ne! Džekai! Man skauda!
Man skauda!
Šūdas!
Ne, prašau. Prašau, ne…
Mieloji, aš
Visą laiką šalia
Nejaugi nematai
Kad noriu būti čia
Nes kaip pasirūpinsiu tavimi?
Nekalbėk taip. Susirasi kitą darbą. Viskas gerai.
Atleisk.
Padirbėsiu papildomai. Ne bėda.
Viskas. Rezidentai, užsiūkite ją.
Žnyples. Kirptukes.
-Gerai, visi. Labanakt. -Labanakt.
Labanakt, gydytojau.
-Labanakt, gyd. Vorenai. -Labanakt.
Pirmiausia paklauskime…
Labai vėlai grįžti. Galvojau, kad jau būsi namuose.
Aš irgi taip galvojau. Operacija labai ilgai užtruko.
Mirštu iš bado. Nieko nevalgiau.
Kodėl?
Nežinojau, ko tu norėsi, nes man neatrašei.
Operacinėje neturiu telefono, Džekai.
Būtų gerai tą žinoti.
Karšto vandens vis dar nėra?
Skambinau meistrui. Šiandien jis negalėjo.
Na, jei negaliu eiti į dušą, tuomet eisiu į lovą.
Nagi. Visą dieną tavęs nemačiau.
Žinau, atleisk, bet aš tikrai labai pavargusi, mielasis.
-Pašok su manimi. -Ne. Ne, Džekai. Liaukis.
Ką tik baigėsi mano 30 val. pamaina, susiuvau 12 žmonių,
po šešių valandų vėl turiu būti ten, vos pastoviu ant kojų.
Tenoriu griūti į lovą. Gerai?
Pirmiausia paklauskime,
ar pažįstate nors vieną žmogų, kuris yra išties laimingas?
Arba patenkintas?
Šiuolaikinė visuomenė užslopino tikruosius mus
ir atitolino mus nuo biologinės lemties.
Aš matau tą jūsų versiją, kurią jūs patys giliai palaidojote,
kurią visi ignoruoja.
Tai esate tikrieji jūs.
Žinau, kad esate tokie, kokie sakote, kad esate.
Taip geriau.
Sveika sugrįžusi namo.
-Kai kas jau geriau jaučiasi. -Ačiū Dievui!
SVEIKA SUGRĮŽUSI NAMO PONIA ELIS
Nešauk ant viso rajono. Aš šalia.
Labai tavęs pasiilgau. Ėmiau rašyti paskalas į žurnalą.
-Tikrai? Tuomet paskaitysiu. -Labai liūdna.
-Atrodai nepakartojamai! -Ačiū. Geriau jaučiuosi. Gerai jaučiuosi.
-Labai džiaugiuosi, kad grįžai. -Aš irgi.
-Sveikas, Džekai. Nieko sau! Kokia mašina. -Patinka?
Dynas turbūt norės pasimylėti su ta mašina.
Kur Dynas?
Jis žaidžia golfą su Bilu.
Mielasis, eik.
Tu tiek ilgai manimi rūpinaisi, nusipelnei pasilinksminti.
Taip, eik. Palik ją. Dabar ji mano. Mes pabūsime sode.
Ką?
Apžiūrėsime augalus, išgersime. Aš neturiu sodo.
-Iki. -Iki.
Pasimatysim vėliau. Gerai.
Violeta nė nepasikelia nuo kėdės. Rodos, jos užpakalis priklijuotas.
Pegės veidas buvo toks raudonas, jog galvojau, kad jai sprogs galva.
Pegė, Piterio žmona. Nuolat nėščia.
Teisingai. Taip.
Taip, gerai. Žinoma. Atleisk.
Po gydymo mano galva truputį neveikia.
Viskas gerai. Tu prisiminsi.
Taip. Gerai.
Dievulėliau! Vaje! Štai ir jie.
Dievulėliau. Sveiki!
Matėt ženklą?
Gražiausias ženklas, kokį man yra tekę matyti.
Pasamdėt profesionalius dailininkus, kad jį nupieštų?
-Mes patys jį padarėme. -Tikrai? Negali būti.
Greičiau, parodykit man. Parodykit!
Aš nupiešiau tą dalį.
Gali parodyti, kurią? Kurį gabalėlį? Greičiau!
-Nupiešiau saulės šviesą ir raidę… -Nupiešei saulės šviesą ir…
Susitvardymas turi grožio. Simetrija turi grakštumo.
Mes judame kaip viena.
Susitvardymas turi grožio. Simetrija turi grakštumo.
Mes judame kaip viena.
Susitvardymas turi grožio. Simetrija turi grakštumo.
Mes judame kaip viena.
Labas.
-Nuostabiai kvepia. -Ačiū.
-Kaip praėjo tavo diena? -Jau nė nepamenu.
Gerai.
Parėjai truputį anksčiau, bet aš turiu
užbaigti dar daug dalykų.
Tad turėsiu eiti ir išimti kai ką iš orkaitės.
Ne, viskas sudegs. Ne.
Pirmiausia pavalgysime, ir tai padidins tavo ištvermę.
Dieve, kaip gražu.
Mieloji, aš
Visą laiką su tavimi
Nejaugi nematai
Kad noriu būti čia
Visą laiką su tavimi
Dabar kai aš
Su tavimi visą laiką
-Nejaugi nematai -Nejaugi…
-Kad noriu būti čia -…būti čia
-Visą laiką su tavim -Visą laiką su tavim
„Pergalės projektas“, kandidatas nr. 426.
Vardas: Džekas Čambersas. Amžius: 29. Kraujo tipas: pirma kraujo grupė.
Psichologinis pasiruošimas: geras. Pasirinkta tautybė: britas.
Pasirinkta žmona: Elis Voren. Ankstesni santykiai: taip.
Ar suprantate diskretiškumo būtinybę, jei norite būti bendruomenės nariu?
Taip.
Ar suprantate kokios bus neapdairumo pasekmės?
Taip.
Ar žinote, kad esate atsakingas už namų sistemos paruošimą?
Taip.
Ar sutinkate su „Pergalės“ keliamais fiziniais ir medicininiais reikalavimais?
Taip.
Ar žinote, kad esate atsakingas
už fizinį savo pasirinktos žmonos išlaikymą?
Taip.
Ar suprantate, jog kasdien privalėsite išeiti iš simuliacijos
pro „Pergalės būstinę“
ir grįžti tik jums numatytų valandų skaičiui?
Taip.
Mieloji, aš
Ilgiuosi tavęs visą laiką
Nejaugi nematai
Kad noriu būti čia
Visą laiką su tavimi
Nejaugi nematai
Kad noriu būti čia
Visą laiką su tavimi
Sveiki atvykę į „Pergalės projektą“.
Šiuo metu yra 72 aktyvūs vartotojai.
Jūsų sugrįžimas pradedamas.
…siekiant lygybės.
Galime giliau pajausti tai, kas, žinome yra tiesa –
mes trokštame tvarkos.
Ar galime pasiduoti gamtos hierarchijai?
Leiskite savo pasąmonei pasinerti į šį pasaulį.
Į šią tiesą.
Pažvelgti giliau į tai, kaip viskas turi atrodyti.
Elis?
Ne!
Gerai.
Mieloji, tave ištiko dar vienas priepuolis. Tiesiog giliai įkvėpk.
Viskas gerai. Kvėpuok, Elis.
Gerai. Tiesiog kvėpuok.
Gerai.
Ką tu padarei?
Elis, prašau, nusiramink.
Viskas bus gerai. Aš viską paaiškinsiu.
Kas vyksta, po galais?
-Pažvelk, tu – mano žmona. Aš tave myliu. -Kas vyksta, po velnių?
O, ne.
Ne. Negali taip kalbėti. Tu manęs nemyli.
Nedaryk to. Nedaryk. Elis, pagalvok!
Pagalvok apie savo gyvenimą, ir ko išties nori.
Tu beprotis.
Aš turėjau gyvenimą. Tu jį iš manęs atėmei.
Ne, aš išgelbėjau tavo gyvenimą.
-Netiesa. -Ne, paklausyk.
Tu visą laiką dirbai!
Aš norėjau dirbti! Man patiko dirbti! Kas?
Gyvenai apgailėtinai. Buvai nelaiminga. Nekentei savo gyvenimo!
Tai buvo mano gyvenimas!
Mano gyvenimas! Ir tu jo iš manęs neatimsi!
Aš tau jį suteikiau!
Visa tai tau suteikiau, Elis!
Tau pasisekė, kad esi čia!
Frenkas sukūrė šį pasaulį, kad galėtume gyventi taip, kaip nusipelnėme!
Kasdien turiu išeiti, kad uždirbčiau pakankamai pinigų mus čia išlaikyti,
ir nekenčiu kiekvienos akimirkos. Nekenčiu iš visos širdies, Elis!
Tu gali likti čia. Ir tu – laiminga.
Tu laiminga.
Viskas gerai.
Elis. Mūsų gyvenimas čia tobulas.
Nenori tobulo gyvenimo su manimi?
Ne, privertei mane galvoti, kad esu pamišėlė.
Atėjau pas tave,
o tu privertei mane jaustis pamišėle.
Elis, man labai gaila.
Bet man nebereikės meluoti.
Elis…
-Elis, prašau, aš tave myliu. -Žinau.
Žinai, kad tave myliu. Viską dėl tavęs padaryčiau.
Tu – mano gyvenimas.
Aš tave myliu. Dieve mano.
Nesvarbu, kur esame, svarbu, jog mes kartu.
Tu pati taip pasakei. Pasakei man.
Elis.
-Elis, man labai gaila. -Dieve mano.
Yra kitų?
Yra daugiau tokių, kaip aš? Kur jų kūnai?
-Nežinau, kur jie. -Dieve.
Aš nė nežinau, kas yra tie žmonės. Prisiekiu.
Tai – ne mūsų reikalas.
Vyras čia atsakingas tik už savo žmoną, daugiau nieką.
Tai visos žmonos čia įkalintos?
Dieve mano, vaikai.
Ne. Ne, Elis, vaikai nėra tikri. Jie – netikri. Dėl jų nesijaudink.
Tik mudu. Pažiūrėk į mane.
Nesijaudink dėl jų. Pažiūrėk į mane. Tik mudu.
Aišku? Mudu. Lik su manimi.
-Man reikia… -Mes būsime laimingi.
-Duok man sekundėlę. -Mes čia būsime laimingi.
Ne, Džekai.
Ne, Džekai, prašau.
Liaukis. Elis!
Ne, duok sekundėlę…
Paleisk! Negaliu kvėpuoti!
-Atstok nuo manęs! -Elis, liaukis!
-Ne! -Liaukis, Elis!
Liaukis!
Elis?
Kas nutiko?
Džekas Čambersas negyvas.
Elis, paklausyk manęs.
-Ne, noriu tau kai ką pasakyti. -Ne, turi išvažiuoti.
-Ne. Šis pasaulis netikras. -Elis, jie tave nužudys.
Frenkas sukūrė programą.
-Ir jis sukūrė pasaulį ir jo… -Žinau.
Ir jie tave nužudys. Nužudys tave tikrame pasaulyje.
Nužudys tavo tikrąjį kūną. Turi išvažiuoti.
Aišku? Dieve mano.
Elis, jei čia miršta žmogus, jis miršta ir tikrame pasaulyje.
-Ką nori pasakyti? -Džekas negali tavęs sugrąžinti į tą laiką.
Nebegali tavęs sugrąžinti, kaip anksčiau.
Turi išeiti vėl, kuo greičiau.
Elis, turi išeiti. Gali išvažiuoti. Pasiimk Džeko automobilį!
-Bane, atsakyk! -Eik į Būstinę. Jau buvai ten.
-Turi tučtuojau išeiti, Elis! -Ką nori pasakyti?
Paklausyk…
Aš visą laiką žinojau.
Aš pasirinkau.
Mano vaikai čia.
-Bane, tavo vaikai netikri. -Jie tikri.
Man jie tikri, Elis. Nes čia jie gyvi!
Čia aš jų nepraradau.
Čia galiu juos auginti. Nejaugi nematai?
Ar jie žino? O moterys? Jos žino?
Ne.
Jos nežino.
Išeik.
Turi išeiti.
Dieve, Elis, kieno čia kraujas? Džekai?
Kas čia vyksta? Kur Džekas? Dynas?
Grįžk į vidų, Elis. Mieloji? Liaukis.
Kur Džekas? Ką ji daro?
Džekai!
Mieloji, eime į vidų.
Eikime į vidų, prašau.
Vaikai.
Kur Džekas?
Pege. Eik į vidų pas vaikus, Pege!
Pege, ji nesveikuoja.
Niekas neįspėjo, kad taip gali nutikti!
-Užsičiaupk, Bilai! -Jie sakė, kad čia saugu.
Džekai!
Tai mums primena, kas esame!
Mes atėjome išgelbėti pasaulį nuo jo paties.
Mes esame vilties avangardas. Mes esame ateitis.
Mes visi esame tobulumo brolija.
Artėjame prie „Pergalės portalo“.
Pasiruoškite išeiti už dešimties, devynių, aštuonių…
-Kieno šis pasaulis? -Mūsų!
-Kieno šis pasaulis? -Elis!
Greičiau! Važiuok, Elis! Važiuok!
Ne, ne!
-Pasitrauk! -Jie tave suras!
Prašau, prašau! Nebūk sušiktas..!
Jie sakė, taip nenutiks!
Šūdas!
Sustabdykit ją, kvailiai jūs!
Sustabdykit ją!
Ne, ne!
Saugumo lygis raudonas.
Niekur neikite.
Likite viduje ir laukite tolesnių nurodymų.
„Pergalės“ gyventojų dėmesiui.
Saugumo lygis raudonas.
Kur ji?
Didžiulė avarija.
Du pirmieji automobiliai ir Kolinsas. Kolinsas negyvas, pone.
Paklausykite, neleiskite jai išvažiuoti!
Jei ji nuvažiuos iki ten, išvažiuos. Kas ją sugrąžins atgal?
Frenkai?
Frenkai, ką daryti? Pone?
Koks tu kvailas.
Dabar – mano eilė.
Ne!
Nagi! Šūdas!
Nepalik manęs.
Mudu.
Amžinai.
Mudu.
Kai suvoksime tą realybę,
galėsime paleisti.
NESIJAUDINK, BRANGIOJI
Išvertė Akvilė Katilienė