Potrudi se.
Ozdraveti.
Vse bo v redu.
Obljubim.
Vedi, da te ne krivim.
Obljubi, da boš poskusil.
Bom.
Zelo te imamo radi.
A ni to lepo?
Pomirjujoče?
Zvoki mesta.
Valovanje človeštva.
Ker je v naši sredi nov prijatelj, Jacob,
se predstavimo.
Jaz bom začela.
Dobrodošel, Jacob.
Sem dr. Angelijeva, psihologinja.
Seanse začnem z zvoki mesta,
z nečim, kar nas popelje v življenje zunaj klinike,
kamor spadate.
Rufus, nadaljuj.
Ja.
Dobrodošel, Jacob. Sem Rufus.
Fant sem, nekoč pa sem mislil, da sem nemški ovčar.
Moja najljubša jed je soljena govedina.
Odlično.
Judith. –Judith.
Judith, predstavi se.
Bi rada ostala brez rekvizitov?
Nadaljujmo.
Jeremy.
Živjo. Sem Jeremy in nisem veverica.
Nisi.
Dobro.
Prosim.
Dovolite mi biti veverica.
Pišeš dnevnik?
To je zelo pomembno.
Lažje se boste odmaknili od svoje projekcije.
Pišem ga.
Zelo si napredoval, Rufus.
Pisanje je močno orodje, ki vodi k spremembi.
JACOB
Živjo.
Veš, da sva sorodnika?
Takoj sem vedel. Na prvi pogled.
Sorodnika? –Seveda.
Psa. Enaka sva.
Živali v tropu.
Nisem prepričan.
Sva. Poznal sem volka.
Nekaj volkov. V spletu so popularni.
Za nemškega ovčarja sem se odločil zaradi Sparksa.
Krdelo imam. Ni ravno moje. Bil sem del krdela,
zato me je mama poslala sem.
Ne mara sistemov, zato sem se šolal doma.
Ja. –Ja.
To je Skoraj zunaj. To je naslednja stopnja.
Do tja prideš z lepim vedenjem. Kmalu bodo odšli.
Nikar. Oprosti.
Ne vmešavaj se v take primere.
Kakšne primere?
Skoraj zunaj mu kaže, kaj dela narobe.
Sprejel je, da je fant. Vzornik je.
Poglej me. –Hej!
Nikar. Če hočeš ozdraveti, se moraš držati pravil.
Je kaj narobe?
Se mi je zdelo.
Polly, boš kreker?
Kaj želiš postati?
Zver, ki jo ženejo potrebe?
Ali človek, ki ga žene prijaznost?
Vse je še pred tabo.
Tvoj pravi jaz. Vrnitev k pravemu jazu.
Katera žival si? Zaradi hrane.
Volk.
Jacob, tega ti ni treba.
Lahko ješ iz skled.
Novinci to smejo.
Me potrepljaš po glavi?
Rufus, ne.
Rufus. Vstani.
Zakaj si to naredil?
Tako dobro ti je šlo.
Sedi. Prinesla ti bom krožnik.
Danes sem se hotela pasti.
Danes ne, Louise.
Potrebuješ tudi pravo hrano. Potem dobiš semena.
No, pa nič semen.
Tako.
Lepo.
Dobro, Judith. Vidiš? Okrepila si se.
Stol potisni bliže mizi, prosim.
Si pojedel?
Okej.
Judith.
Pojdi.
Hitro.
Tam se namesti.
Dobil si sto točk.
To bo vrhunec tvojega tedna.
Zakaj moramo to uporabljati?
Tehnologija nas vnovič poveže s človeškostjo.
Ali z drugim sranjem.
Misliš, da tole deluje?
Pa ti?
Jeremy, pripravi se. Na vrsti si.
Pojdi.
Narava je človekov izmislek. –Hitreje.
Dr. Mann ti bo razložil. Svoje nazorne teorije.
Pripravi se.
Kličemo ga Čuvaj. Izogibaj se ga.
Dr. Angelijeva je boljša. –Pohiti!
Toda verjame v njegove metode, zato …
Pojdi.
Pravi, da gre za ozdravljivo bolezen.
Kaj je to v resnici?
Bog.
Pridi.
Pridi sem.
Pridi, Jeremy. Ne gre za ukano.
Ti pomagam?
Daj, pokaži.
Tako.
Bodi ti. To si ti.
Tako, ja. Daj.
Naj ti ne bo nerodno.
Splezaj na drevo. Daj. Zate je to enostavno.
Tako.
Ne.
Kot veverica, ne kot fant.
Ne znaš po veveričje?
Saj si veverica.
Ne. Veverice plezajo navpično.
Uporabljajo blazinice in kremplje.
Uporabi blazinice in kremplje.
Ja.
Oprimi se.
Daj, Jeremy.
Daj, Jeremy. To si ti.
Daj, Jeremy.
Daj!
Svoboden si.
Daj, saj zmoreš.
Ja, še poskušaj. Uporabi veveričje kremplje.
Kaj je?
Kaj je, Jeremy?
Kaj je?
Kaj si si naredil?
Daj no. To ni nič.
Vidiš, da ne moreš biti glodavec?
Ne?
Bova že prišla do tja. Poskus in napaka.
Pomagajte mu.
Zapletel si se.
Na prstu ima prasko.
Anja bo poskrbela zate.
Jacob.
Jacob, volk.
Če si volk, pojdi na vse štiri.
Daj.
Tako.
Tuli, če si volk.
Če si volk, me napadi.
Ljudi si že napadel, kajne?
Tvoji starši so mi povedali. –Nočem biti volk.
Ne laži mi.
Poznal sem fante, ki so umrli, ker so mislili, da so volk.
Tuli.
Prosim. –Tuli!
Priden.
Ste videli? Uprl se je temu.
ČLOVEK - ŽIVAL
Po rokah,
ustih in nosu
lahko sklepamo, da je tole fant.
Je tako?
Praviš, da nočeš biti volk. Je tako, Jacob?
Je tako? Nočeš biti volk?
Sedi.
Vzemi tole, Annalisa.
Beri označeno stran. Takoj, prosim.
"Te oči omejujejo moj vid.
Osredotočajo se le na veliko.
Moj nos ni dovolj dolg.
Ne vonjam, kot bi moral.
Zato sem nekoristen lovec.
Pri plazenju dobim na prstih mehurje.
Moji členki so koščeni in na trdi podlagi boleči.
Niso oblazinjene tace, kot bi morale biti."
Nadaljuj.
Ne morem. –Zakaj ne?
Je to človek ali ne?
Človek, ki se opisuje kot volk.
To je le način, da te nekdo opiše.
Ona je črnka, on pa belec.
Ona ima težave s kožo, on pa prehranske motnje.
Če se duhovno počutiš žival,
si torej žival?
Ja?
En teden boste živeli kot žival, za katero se imate.
Povedala boš, kako je biti panda
in žvečiti bambus.
"Kosti me bolijo, če sedim tam, kjer bi moral biti.
Vedno nekaj manjka.
Moj rep.
Penis mi binglja, odvraten in povešen tam,
kjer bi mi moral trebuh pokrivati kožuh.
Moja zadnjica je neuporaben kos mesa, ki se ne ujema z mojo držo.
Prevelika je, mišice pa so neuporabne.
Ko sem na vseh štirih, mišice delajo drugače.
Vedno se suvam v ramena.
Ne vodi me glava, kot bi me morala.
Vrat se mi napne, ko ga dvignem,
in je nenehen opomnik,
da ne živim v pravem telesu."
To so tvoje besede.
Veš, da je to le vloga, ki jo igraš.
Obljubim ti, da boš po končani terapiji
osvobojen te fantazije.
Dol od tam. –Oprostite.
Nisem volk.
Nehaj.
To je moj teren. Ujeli naju bodo.
Ne morem.
Je kdo tam? Halo?
Ne tja. Pridi.
Je bolje?
Delaš tukaj?
Ne.
Od kod ti ključi?
Imam zveze.
Si pacientka?
Ne.
Kako dolgo si že tu?
Dovolj dolgo.
Predolgo.
Si pomislila na beg?
Samo eden je pobegnil.
Huligani so ga pretepli, potem pa je v gozdu umrl od lakote.
To si si izmislila.
Nisem.
Resnica je.
Nekaj stvari zate. V glavnem hrana.
Hvala, mama.
Še eno zapestnico imam zate.
Da boš imel nekaj barvitega na zapestju,
če boš žalosten ali …
Tukaj ne izgleda slabo.
Tudi tvoj brat je hotel priti, ampak …
Kako je? –Jeremy …
Pogreša te. –To je preveč. Pojdi z mano.
Tudi jaz ga pogrešam. –Dr. Mann!
Je kaj narobe?
Poglejte, kaj ste mu naredili.
Zaupati morate v naše metode. Delamo, kar je treba.
Kaj je treba? To je brutalno! Ne bom ga pustila tukaj.
Ga. Walsh, razumem vašo stisko.
Ljubljene je težko gledati trpeti.
Pomislite, kako bi šele zunaj trpel.
Motnja identitete vrste je posledica travme, izolacije in negotovosti.
Te paciente lahko ozdravimo.
Moja naloga je storiti vse,
da bodo živeli srečno in zdravo življenje.
Nočete tega za svojega sina?
Pogovoriva se na samem.
V redu bo. Pridite, ga. Walsh.
Moraš ozdraveti.
Zaslužiš si normalno življenje.
Družino, službo.
Edwina. –Res je tako.
Si ne želiš vsega tega?
Ni veliko. Zelo malo.
Tam je nekaj stvari.
Na dveh straneh.
Risbe.
Dve strani.
Tako. Zaslon uporabi kot oči.
Ja, vidim.
To je vse, kar si napisal. "Danes sva se z veverico igrala 'prinesi'.
Zabavno. Rad imam to igro."
Ja.
Ja, včeraj sva se igrala in bilo je zabavno.
Ne dvomim.
Rufus, napisati bi moral svoja občutja.
Čas je za slikanje, Judith. –Čas je za slikanje, Judith.
Dol. –Dol.
Judith, ne bom se ponavljala.
Čas je za slikanje, Judith.
Kasneje se boš igrala.
Lahko položiš Petra.
Ne napreduje.
Morda moram jaz delati s tabo.
Ne. Prekrhka je. Potrebujem več časa z njo.
Živalske spake. Takole boste končali!
Pazite na steklo.
Ustavite ga. Pojdite skozi glavna vrata.
Rufus, tiho! Vsi noter, prosim.
Takoj noter. –Noter. Gremo.
Dajmo! Preverit grem posnetke kamer.
Preveriva, če so vdrli skozi zadnja vrata.
Samo jezni, zlobni ljudje so,
brez empatije do drugačnih.
Kar noter.
Tukaj sem od majhnega.
Dr. Angelijeva mi je kot mama.
Samo ta kraj poznam.
Od prej se spomnim samo te vode.
Na stropu je bila razpoka in …
skozi pa je nenehno pronicala voda.
Slišala sem jo
in vso noč štela kaplje.
To je moj prvi spomin.
Ko le ne bi bil.
Pa ti?
Od nekdaj imam ta občutek.
Instinkte.
Vse, česar sem se učil kot otrok, ni bilo prav.
Ni se ujemalo.
Ne znam razložiti.
Nadaljuj.
Sprehajali smo se po parku …
ko sem zaslišal zvok.
Še ga čutim.
Kot bi bil namenjen meni.
Hotel sem steči tja.
Poskušal sem.
Iztrgal sem se očetu in stekel tja.
Začutil sem lahkost.
Vsak dih.
Potegnil me je nazaj.
Vzel me je v naročje.
Govoril mi je, a ga nisem slišal.
Slišal sem samo zavijanje.
Pogledal sem ga v oči …
in dojel, da sem njegov sin.
Kaj je bilo v gozdu?
Vonjave.
Tla.
Vlaga.
Mraz.
Koža,
roke, dlake …
Nimam človeške oblike.
Tečem.
Diham.
Ne!
Tako, leti.
Ne, prosim. –Ja.
Ne! –Skoči.
Ne. –Daj, skoči.
Si ali nisi papiga?
Sem. –Ja? Potem pa leti.
Ne!
Leti, če si papiga.
Ne.
Daj! –Ne!
Dekle sem!
Kaj si?
Dekle.
Zelo dobro.
To je svoboda, želja, da smo odgovorni do sebe.
Ko boš stara, se me boš spomnila
kot nekoga, ki te je spet naučil hoditi.
Spravite jo dol.
Pojdite na kosilo.
Nehaj.
Veš, kaj pomeni tuliti?
Da hočeš biti slišan.
Nekaj želiš povedati.
Nekaj hočeš zakričati svetu.
Staršem …
Očetu …
Kakšen odnos si imel z njim?
Kateri je prvi spomin?
Jacob.
Pokažite srečo.
Dobro. Sreča. Na tvojem obrazu se zrcali sreča.
Ja! Vidiš, kako se počutiš?
Kako se ti obraz razjasni? Mi pokažeš?
Poglej. Dobro. Tako se začne sreča.
Iz sreče se razvije smeh.
Kot bi bila to najboljša šala.
Ja, Ola! Tako je prav!
Pokaži mi velik nasmeh, ki prihaja od znotraj!
Ta smeh izpusti ven.
Včasih ti zategne obraz.
Histerično se smejmo. Ja, Ivan.
Histeričen smeh pride tudi od tu. Ga lahko najdete?
Poslušajte ga.
Slišite? Smejemo se. –Tako.
Smejemo se. –Slišati hočem hihitanje.
Hehet je drugačen od vsega drugega.
Hehet še ni smeh.
Hehet je in brbota v notranjosti.
Tako, dobro. Ja, Louise.
Ja!
Za večerjo bi jedel raco.
Dol z mene.
Daj roke … Ne čutim rok.
Prosim.
Jacob!
Jacob, dol!
Z mano! –Spaka!
Dol. Pojdi z mano!
Uredili bomo.
V redu.
K meni pride.
Kmalu se slišiva. Adijo.
Jacob.
Sem dr. Sullivan, direktor.
To je tvoje edino opozorilo.
Tukaj nasilja ne bomo prenašali.
Obvestil sem tvoje starše.
Če to ponoviš, bodo hude posledice.
Tega pa nočeš.
Upam, da razumeš.
Za tvoje dobro.
Z nasiljem ne boš prišel nikamor.
Rufus, si pripravljen?
Kot veste,
mi gre zadnje čase zelo dobro.
Dokaz A.
Zato pride mama pome. Vem.
Dovolj dolgo sem bil tu
in želi mi dati priložnost zunaj …
Vsi se sprašujejo, kaj bo Jacob brez mene. Čustven je.
Tudi jaz sem žalosten, ker jutri odhajam
in ne bom diplomiral z vami, ko pride čas za to.
A moja mama ve najbolje.
Šla bova na počitnice
in obnašal se bom kot človek.
Odhajam s sporočilom, to pa je moj uspeh …
Rufus, z mamo ne gresta na počitnice.
Pote pride, vendar ne gresta na počitnice.
Odšla bova na neke vrste počitnice. Hotel pa sem reči …
Na neke vrste počitnice. Na počitnice doma.
Moj uspeh je vaš uspeh.
Trenutek je bil malo … Moj uspeh je vaš uspeh.
Ko naši pacienti diplomirajo, je tradicija,
da njihovo trdo delo počastimo s slovesnostjo.
Naj pride Robert Ward.
Bravo, Robert.
Dvigni, da bodo starši videli.
Tvoje slovo pomeni dokončno ločitev od tvoje živali.
Ko boš pripravljen, Robert. Čas je.
DISFORIJA VRSTE
Tako.
Odlično. –Bravo, Robert.
Bravo. Priden.
Nora Noonan.
Pridi, Nora. –Pridi sem.
Bravo, Nora. Trdo si delala za to.
In Sophie MacFarlane.
Pridi, Sophie. Bravo. Pridi.
Izvoli, Sophie.
Globoko vdihni.
Ko boš pripravljena.
Velik dan je. Bravo.
Ni pošteno!
Nikoli ne bom prišla ven!
Kaj je narobe?
Nikoli ne bom prišla ven! –Kaj so naredili?
Kaj je? –Oni odhajajo.
Ven. Kako si drzneš priti sem? –Ni pošteno.
Povedala bom dr. Mannu. –Kaj je bilo? Kaj si storila?
Ničesar ne veš o njej. Ven.
Že spet?
Res? Na vsaki slovesnosti je ista pesem.
Ti otroci se vračajo k staršem.
Res hočeš k svojim?
Hočeš oditi?
Ne govori tega. Bi se me znebila?
Ne. Sebična si. Pridi sem.
Sedi.
Se tako vidiš?
Lezi.
Si to ti? Patetična zver, polna bolh?
Odgovori.
Ne.
Ampak to je volk.
Človek ga je izsledil in človek ga bo ubil.
Zato smo superiorna rasa.
Tako gledate na človeka?
Ja.
Previdno, Jacob.
Ko zreš v brezno, brezno zre vate.
Pojdiva.
Premakni se!
Nisem volk, ampak nasilen fant.
Nisem volk,
ampak zelo bolan fant.
Jacob.
Ko sem prišla, sem bila tudi jaz tukaj.
S kremplji sem popraskala očeta.
Hotela sem ga raniti.
Toda vedno je bil močnejši.
Iz počene cevi sem štela kaplje, ki so padale na tla.
Vedela sem, da prihaja.
Tesno sem zaprla oči
in si predstavljala, da lahko skočim skozi okno
in nepoškodovana pristanem na tleh.
Da lahko tečem …
hitreje in da me nihče ne more ujeti.
Vonjave.
Tla.
Vlaga.
Mraz.
Zamegljena drevesa.
Tečem.
Diham.
Nimam človeške oblike.
Nekega dne bova skupaj pobegnila.
Bi rad vedel več o svojem sojetniku?
Pred leti je doživel letalsko nesrečo.
V puščavi je obtičal brez hrane in vode.
On in še nekaj preživelih
so bili prisiljeni pojesti mrtvega sopotnika.
Ko so jih rešili, je bil v šoku.
Samo rjovel je.
Začel se je obnašati kot lev.
Živel je zunaj, rjovel
in teroriziral ljudi po okoliških vaseh.
Dokler ga ni žena poiskala
in ga za nedoločen čas pripeljala sem.
Ni mu bilo več pomoči.
Nocoj se boš vrnil v svojo sobo.
A zdaj vidiš, da je vedno točka, od koder ni vrnitve.
Kot ljudje se zavedamo lastnih duševnih procesov,
misli, čustev, občutkov.
Smo edina bitja s tem samozavedanjem,
ki se mu reče zavest.
Zato smo boljši od živali,
ki se zanašajo zgolj na svoje instinkte.
Naša sposobnost samoopazovanja in pogleda naprej
nam omogoča preživeti in vladati naravi.
Kot ljudje se zavedamo
svojih duševnih procesov, misli …
Jacob, zelo sem razočaran.
Spet si prišel sem.
Dal sem ti priložnost, kajne?
Kajne?
Pridi noter.
Jacob? Noter. Takoj.
Jacob …
Jacob!
Jacob.
Jacob! Stoj!
Jacob!
Storil sem vse, da bi ti pomagal, Jacob. Vse.
Toda tukaj si,
priklenjen kot zver, kakršna želiš postati.
Hočeš, da ti bo še huje?
Še veliko huje je lahko!
Sploh ne razumem.
Dobro je šlo, potem pa …
Brez panike. Zato smo tukaj.
Dr. Mann bo vsak hip tukaj.
Le tako sem ga lahko pripeljala.
Ni se hotel premakniti.
Razumemo. Vse imamo pod nadzorom.
Rufus, ne.
Zelo mi je žal. –Ne skrbite.
Brez panike.
Žal mi je. Plačala bom. –Brez skrbi.
Ga. Fletcher. –Živjo.
Živjo, Rufus.
Zelo mi je žal. Na tla se je polulal.
Nič hudega. Počistili bomo.
Pridi, Rufus. Kaj je?
Že od včeraj je tak. –Pridi.
Presenečen sem, da si se vrnil. Dobro ti je šlo. Pridi.
Ni vzel … –Pridi. Tako.
Tako. To je že bolje.
Peljite go. Fletcher v sobo.
Seveda. –Uredil bom to.
Pojdiva. –Uredil bom.
Sem. –V redu je.
V varnih rokah je. Pojdiva. –Prav.
V redu. –Rufus, adijo.
V redu.
Rufus.
Ja?
Poreden fant si bil, kajne?
Poglej to lužo.
Bil si zelo poreden fant.
Poglej to lužo. Poglej.
Zelo poreden fant.
Nekdo mora to počistiti, kajne?
Sram te je lahko, kajne?
Zelo poreden si bil.
Zelo poreden fant, kajne? Zelo poreden.
Jacob.
Kaj so ti naredili?
Poglej me.
Kdaj bova pobegnila?
Kmalu.
Cecile.
Mojbog.
Vrni se. Pojdi.
Pojdi.
Nazaj!
Tako.
Res misliš, da lahko živiš s tem fantom?
Še veš, kaj se lahko zgodi čednim dekletom …
ki nimajo ničesar?
Takole. Dobrodošli na skupinski ples. Tri, štiri! Gremo!
Ena, dve, tri, štiri. Dobro!
Nasmeh. Šest, sedem, osem.
Ena, dve, tri, štiri, pet, šest, sedem! Gor!
Ena, dve, tri, štiri,
pet, šest, sedem, osem.
Skok. Ena, dve, tri, štiri, pet, šest, sedem. Obrat!
Ena, dve, tri, štiri …
Zakaj ne ubogaš, Jacob?
Ko ti rečem.
Ena, dve, tri. Dve, tri.
Še zadnjič! Ena, dve, tri.
Od začetka.
Pet, šest, sedem, osem in …
Ena, dve, tri, štiri,
pet, šest, sedem, osem.
Ena, dve … Jeremy, v vrsto.
Pet, šest, sedem. Gor!
Ena, dve … Nadaljujte.
Sedem in osem.
Ena, dve … –Kaj mu delajo?
Ni važno. Nadaljuj. Sedem in obrat. Ena …
Annalisa, v vrsto.
Najboljši del.
Kaj bo z nami, če ostanemo tukaj?
In obrat.
Vsi boste bolje.
Kaj bo z nami, če ostanemo tukaj?
Postali boste čudovita človeška bitja.
Počutili se boste bolje kot kdajkoli.
Kaj bo z nami? –Še zadnjič. Ena, dve.
Pet, šest, sedem, osem!
Ena, dve, tri …
Kaj bo z nami, če ostanemo tukaj?
Nazaj v vrsto.
Nazaj v vrsto!
Takoj noter!
Vsi noter. Sem!
Rufus.
Noter. Rufus!
Kaj? –Tole ni v redu!
Takoj v svoje sobe.
Kaj bo z nami, če ostanemo tukaj?
Jeremy! Dol!
Dr. Mann!
Nisem jih več nadzorovala.
Jebi se.
–Ja.
Ja. –Ja.
Dekle si! –Ja.
Dekle si!
Dekle si! Reci.
Reci, da si dekle.
Reci!
Dekle sem.
Beden si. Beden.
Vrni jih.
Veriga.
Daj. Dvignil te bom.
Pridi.
Čakaj. Poškodovala se bova. Pazi.
Čakaj. Misliš, da je v redu?
Kdo? –Dr. Angelijeva.
Ja. Pridi. –Ne, čakaj.
Ne morem. –Kaj?
Kako bova živela zunaj?
Ostani tukaj z mano.
Ne.
Kaj bova jedla? Kje bova živela?
Kako bova zaslužila denar? Zunaj ga potrebujeva.
Kaj bo z mano zunaj?
Veš, kaj dekletom delajo zunaj? Ne morem iti.
Čakaj. Prosim.
Ubogaj dr. Manna, pretvarjaj se in izpustil te bo iz kletke.
Enkrat. –Ne bom hlinil.
Vem, da boš preživel,
v miru bova skupaj
in nekoč bova izpuščena.
Ne gre za preživetje. Preživeti moram kot jaz.
Nekako nama bo uspelo.
Skupaj bova pobegnila in svobodna bova.
Bila bova midva. –Nisem divja mačka.
Oprosti. Nisem.
Vseeno mi je mar zate.
Prosim, ostani.
Ne morem.
Ne. –Ne morem ostati.
Ostani z mano. –Moram iti.
Ne.
Jacob.
Jacob!
Ostani!
Podnapisi: Plint Prevod: Lidija P. Černi
Tehnična obdelava metalcamp (DrSi Partis)