Vad händer med stan när vi har röjt upp i den?
De bygger upp den.
Och folket... Kommer alla tillbaka?
De flesta av dem, ja. Det är galet.
Jag tror inte att amerikaner gillar förändring.
Jag tror inte tornadon bryr sig om vad amerikaner gillar.
Tack för att min Sonic är din Sonic. Hur kan jag hjälpa dig?
Stor ost-Coney med senap och lök. En stor tots, stor körsbärsdricka.
Vi visar riktiga människor OxiCleans fläckbekämpningskraft!
Tack, Gud, för alla dina gåvor.
Var snäll och vaka över Ally. I Jesu namn ber vi dig. Amen.
Vet ni hur irriterande det är? Och man kan bli enögd så där.
- Var är du ifrån? - Stillwater.
- Vilket borrföretag jobbade du åt? - ITA.
- Varför slutade du? - Entreprenören släppte riggen.
- Jag fick gå för ett halvår sen. - Vad gör du nu?
Jag jobbar på byggen, men det har varit dött sen riggen stängdes.
Jag har röjt efter tornadon vid Shawnee. Jag tar det jag får.
- Hej, Sharon. - Låt mig få läsa klart den här sidan.
En sida till.
Tack för denna mat och för allt gott i världen.
- Vaka över Allison. Amen. - Amen.
- Har du fått nåt jobb än? - Nix. Jag hade en intervju i morse.
Din mamma ringde för några dar sen. Hon har flyttat till Tampa.
Bad hon om pengar eller nåt? - Nej. Hon frågade om dig
Du borde ringa henne nån gång. - Jag har nog att hantera här
Hämtade du mitt registreringsbevis till bilen?
Ja. Jag har det där hemma. Jag väntade på det hela förmiddan.
Jag fick det online. Allt är online.
Man får aldrig prata med människor.
- Ändå tog de 23 dollar för det. - Jag ska betala.
- Det var inte så jag menade. - Jag vet.
Det står en påse med saker vid dörren som du ska ta med.
Och det ligger ett kuvert med foton på hennes skrivbord. De är viktiga.
Okej, ni har två byten: Atlanta och Frankfurt. Ni ska till utgång 22.
Vi har påbörjat inflygningen till Marseille Provence-flygplatsen.
Vi hoppas att resan var trevlig.
Jag behöver bara er signatur, tack.
- Ni ska bo här i två veckor? - Jajamän.
Tack.
- Här är er nyckel. Rum 156. - Tackar.
- Välkommen tillbaka, mr Baker. - Hey.
Ursäkta. Tack.
Kom igen. Framåt, framåt.
-Kom igen, kom igen
-Hey. Hey. Kan ni dämpa er? Jag försöker sova
- Musiken. - Nej, vi talar inte engelska.
- Ingen engelska. - Vi talar inte engelska.
God natt!
- God dag. - Baker.
BESÖKSTILLSTÅND
Tack.
Det är okej.
Salim. Nio.
Moussa. Tio.
Baker. Elva.
Tack.
- Hej, lilltjejen. - Hej, pappa.
- Du ser bra ut. - Tack.
- Hur var flygresan? - Okej.
- Är allt bra med dig? - Jag är okej, ja.
- Bra. Har du lite tvätt till mig? - Ja. Lite.
Jag fixar det.
De gav oss två besöksdagar till. Nästa är på fredag kl. 14.
Hur är det med mormor? - Bra. Hon har kvar syrgasflaskan
Hon var kvar alla sina åsikter. - Jag saknar henne
Hon köpte allt som du ville ha. Extrastrumpor och bra nya sneakers.
Tack. Mormor sa att hon gav dig foton som du skulle ta med till mig.
- Jävlar. Jag glömde dem. - Ta bara med dem nästa gång.
- Jag glömde dem hemma i Stillwater. - Det gör inget.
Jag köpte en Cowboyströja till dig.
De blir bra i år. De har fått en stor tight end från Guthrie.
Att välta honom kräver tre man. Han blir garanterat proffs.
- Jobbar du kvar på biblioteket? - Nej, jag har slutat.
Pappa, du måste göra mig en tjänst.
Du ska ge det till Leparq. Se till att hon läser det. Okej?
- Vad är det? - Ett brev. Bara ge henne det.
- Adressen står på kuvertet. Okej? - Ja, okej. Men allt är bra?
Pappa. Snälla.
Jag gör det i dag. Jag ser till att hon läser det.
- Kan vi be lite? - Javisst, pappa.
Tack för att du sammanfört oss i dag. Tack för att du vakar över Allison.
Advokat Leparq
Mr Baker? Beklagar väntetiden, men advokat Leparq kommer inte mer i dag.
Då kommer jag igen i morgon. Tack. - Hon är i rätten hela veckan
-Ge mig brevet, så ger jag det till henne
- Det kan jag inte göra. Tack. - Som ni vill.
- God dag. - Hej.
- Är du utelåst? - Vad?
- Nyckel? Har du en nyckel? - Nej, jag har tappat den.
Kom, så hämtar vi den.
Kom, vi hämtar en ny nyckel åt dig.
- "Bell"? - Bill.
- "Beel"? - Närmare. Vad heter du?
- Du. - Maya.
Maya? Det är fint.
- Vad är det där? - Det är en tatuering.
Är det en fågel? En fågel där.
- Det är en örn. - Örn?
- En vithövdad havsörn. Amerika. - Och den?
Ja. Och jag har en dödskalle med en kniv genom sig.
- Här är kortet. - Tack.
- Tackar. - För all del.
- Tack. - Tackar.
-Hej. Jag söker advokat Leparq
Miss Leparq? - Mr Baker
Ja. Ge mig bara ett par minuter av er tid. Ett brev från min dotter.
Tyvärr, mr Baker, men jag kan inte tillmötesgå er dotters begäran.
Varför inte?
En domare återupptar inte målet baserat på rykten.
- Det är inte möjligt. - Okej.
Vi har uttömt alla möjliga rättsmedel.
Detta brev säger mig att er dotter inte har accepterat sitt straff.
- Och det måste hon göra. Förstår ni? - Jajamän.
- Jag måste gå. Jag har fullt upp. - Kan jag få tillbaka brevet?
- Som ni vill. - Tack.
Det finns en tid för hopp och en tid för acceptans.
Det sista ni vill ge er dotter är falska förhoppningar.
Det kan göra hennes situation helt förskräcklig. Förstår ni?
- Hej. - Hey.
Tack för att du hjälpte min dotter Maya i går. Jag kom hem lite sent.
Vi har flyttat och vi har ingen el i vår nya lägenhet, så...
Ledsen, jag talar inte engelska.
Ja. Balkongen. Ja...
-Min engelska kom plötsligt tillbaka
-Beklagar oväsendet. Min väninna Nedjma har dåligt inflytande på mig
- Jag heter Virginie. - Jag heter Bill.
- Hej, Bill. Är du här på semester? - Jag besöker min dotter.
Hoppas vi stannar bara nån dag till, men vi finns för dig i rummet intill.
- Tackar. - Tack. Hej då, Bill.
"Bästa advokat Leparq."
"Jag skriver till er för att jag har kontaktats av dr Patrick Okonedo"-
-"chef för utbytesprogrammet som jag deltog i på universitetet."
"En student hade sagt sig ha träffat en kille vid namn Akim på en fest."
"Hon hörde att han hade knivhuggit en tjej för många år sen"-
- "och sluppit undan med det."
"Det måste vara samme Akim som dödade Lina."
Är du tjejens pappa? Den amerikanska studenten?
Ja.
"Hans dna måste jämföras med det okända dna: t från brottsplatsen."
"Jag ber er undersöka det och prata med mr Okonedo och studenten."
"Jag är oskyldig till detta brott och bara ni kan hjälpa mig."
"Min mormor kan inte längre åka till Marseille och ni känner min far."
"Jag kan inte anförtro honom detta. Han klarar det inte."
-"Snälla ni, överge mig inte på detta hemska ställe.".
-"Jag har förlorat fem år av mitt liv och har ändå fyra år kvar.".
"Vänligen, Allison Baker."
- Jag beklagar. - Tack för hjälpen.
Snälla, säg inget till nån om det här.
Mr Baker? Varsågod, stig in.
- Hur kan jag hjälpa er? - Jag vill träffa mrs Leparq om målet.
Advokat Leparq har inte tid i dag.
Det finns ett nytt spår.
En man pratade på en fest om mordet och nån måste tala med denne lärare.
Patrick Okonedo. Vi måste höra vad han har att säga.
Advokat Leparq sa tydligt till er att hon inte kan kolla upp fallet.
Men om ni vill undersöka det mer så kan vi rekommendera detta.
- En lista med privatdetektiver åt er. - Nej, jag vill inte ha en detektiv.
Vi har jobbat med folk på listan och alla är duktiga.
- Jag struntar i hur duktiga de är. - Jag ringar in dem ni kan ringa...
Min dotter sitter i fängelse. Jag behöver ingen jävla lista.
- Är allt bra? - Ja, ja, det är bra.
Tack.
- Som ni vill. - Fan för det här.
-Tack
Hej. Är du okej? - Ja, jag är okej
De släppte ut dig lite sent i dag. De kallar in dig på slaget.
- Det är okej, det händer ibland. - Jag tvättade dina kläder.
- Tack. Gav du Leparq mitt brev? - Ja, självklart.
Och vad sa hon?
Tja, hon berättade vad du skrev om Akim och tjejen på festen.
- Och vad sa hon? - Att hon jobbar med många såna fall.
Ska hon undersöka det eller inte? Säg det bara till mig.
- Ja, hon ska kolla upp det. - Verkligen?
Sa hon att hon ska kolla upp det?
Ja. Jag sa till henne hur viktigt det var för dig.
- Måste jag göra nåt? - Nej.
Hon sa att hon behöver lite tid och att hon ville inte lova nåt.
Hon ville inte ge dig falska förhoppningar och så.
Nej, nej. Men det är ändå jättebra.
Akim finns. Han dödade Lina.
Jag vet. Jag vet det.
Du anar inte hur många gånger jag skrev om brevet. Herregud...
- Det funkade. - Ja.
Gud hörde kanske dina böner. - Tack, pappa. Tack så mycket
Bill Baker. Jag ringde om en lista. - Ett ögonblick, tack
Jag vet inte om du minns fallet, men Allison skulle plugga här-
-och träffade då tjejen Lina. Allison och Lina var ett par.
En kväll grälade de rejält och Allison gick till en bar.
Där träffade hon Akim. De drack lite, han stal hennes handväska och...
När Allison kom hem hittade hon Lina död och ringde polisen.
De hittade aldrig den där Akim. Det var han som dödade Lina.
Vad tror ni?
Ni talar engelska, va?
- Engelska? - Ja, det är jag.
Jävlar. Ge mig brevet.
Mr Baker!
Varsågod. Mitt kontor.
Jag jobbade när mordet utreddes. På polisen.
- Har ni pratat med denne Okonedo? - Nej.
Jag förstår varför er advokat inte vill hjälpa till.
En tjej på en fest hör skvaller om ett mord.
- Hon kanske minns det kända fallet. - Varför nu? Det var för fem år sen.
Så länge har min dotter suttit i fängelse. I fem år.
Vet er dotter att vi träffas? - Nej
Är ni rik, mr Baker? - Nej
Det här är ett dna-fall. Det betyder två steg.
Först letar jag efter ynglingen. Det blir inte lätt.
Folk kommer snacka. Han försöker försvinna.
Om jag sen hittar denne Akim så måste jag få hans dna-
-och få mina poliskontakter att kolla det mot dna: t från brottsplatsen.
Hur mycket?
- 12 000 dollar? - Euro.
- Tack för att ni ville träffa mig. - Mr Baker.
- Tror ni att er dotter är oskyldig? - Det vet jag att hon är.
Då är det kanske inte så dyrt för att se henne gå fri.
AMERIKA BIL
Käre Bill. Det var kul att träffas. Lycka till. Virginie och Maya.
AIX-MARSEILLE-UNIVERSITETET
- Ursäkta. Får jag ställa en fråga? - Javisst.
Jag är för dum för att klara det här själv. Jag talar inte franska.
- Hur kan jag hjälpa er då? - Jag söker en man som jobbar här.
Antropocen, då människan anses vara den drivkraft som...
- Ja? - Ursäkta att jag stör.
Talar ni engelska?
- Det gör jag. - Jag söker Patrick Okonedo.
Ni har hittat honom. Varsågod och sitt.
- Det är okej, jag väntar utanför. - Nej, kom in. Delta i festen.
Denna nya epok präglas av utarmning av naturtillgångar-
-våldsam klimatisk instabilitet, en nedbrytning av biosfären-
-på grund av snabbt ökande livslängd...
Visst är det imponerande?
Ett så här fint kontor får man genom en doktorsgrad. Myntate.
Jag vill prata med tjejen på festen som ni berättade för Allison om.
Ja, jag antog det. Jag har jämt haft dåligt samvete för det som hände.
- Jag skulle ha varnat Allison. - Varnat henne? För vad?
Jag visste att Allison och Lina hade sex, men inte att Lina flyttat in.
Jag försöker att inte se cyniskt på såna relationer.
Fattig gettotjej, rik amerikansk student. Fast då är jag naiv.
- Allison är inte rik. - Välutbildad.
Det finns en stor ilska mot den kulturella eliten. Det vet ni säkert.
- Tjejen från festen då? - Min student?
Hon heter Souad och är från samma program där Lina och Allison möttes.
- Hörde hon nån prata om mordet? - Det sa hon till mig.
- Kan jag prata med henne? - Hon kommer prata med er, ja.
Jag ska ge er hennes telefonnummer.
Souad talar inte engelska så bra. Ni behöver nån som tolkar.
- Kan ni göra det åt mig? - Nej, helst inte.
Jag leder programmet och får inte kopplas ihop med er och er dotter.
- Vad jag än själv tycker. - Min dotter är oskyldig.
Jag önskar er lycka till.
Hej, Patricia. Jag behöver tyvärr lite hjälp igen.
Jag har en viktig födelsedagsfest i morgon och blev av med adressen.
- Ja, hallå? - Hej, det är Bill Baker.
- Vad? - Bill från hotellet.
- Ja, jag kom förbi, förlåt... - Högst upp.
- Hej, Bill! - Hey, Maya.
Jag har nåt till dig. Det är en robot.
En robot? Mamma, han gav mig en robot!
- Får jag öppna den? - Javisst.
- Förlåt att jag tränger mig på. - Nej, det är okej. Kom in.
Jag har några vänner på besök.
- Hur hittade du oss? - Receptionisten gav mig din adress.
Jag måste ringa en tjej som inte talar engelska och det är privat.
- Ska jag ringa åt dig? - Jag kan komma tillbaka.
Nej, det går bra. Kom in. Jag ska bara ta min telefon.
- Allihop, det här är Bill. - Hej, Bill!
Bill, det här är absoluta gräddan av Marseilles teaterscen.
- Det här tar fem minuter. - Tar vi en paus, eller?
- Vi gör en maskövning. - Okej.
Beklagar röran. Detta ska bli mitt kontor, men vi är inte klara. Sitt.
- Vem ska jag ringa? - Tjejen från brevet.
- Är det om fallet? - Jajamän. Jag vill träffa henne.
- Hjälper inte advokaten dig? - Jag gör det själv så länge.
- Okej. - Maya, kan du tända? - Ja.
- Den är trasig igen. - Nu igen?
- Ja, se själv. - Jävlar.
Jag fick ett bra pris på lägenheten genom en vän.
Jag förälskade mig i utsikten, men den har lite brister.
Det är nog bara brytaren. Jag kan kolla det om du vill.
Jaså? Kan du sånt? Det vore jättebra. - Souad?
Ja, god dag. Souad? Jag heter Virginie Leterrier.
Jag ringer dig åt Bill Baker.
Bill Baker. Han är Allison Bakers pappa och han vill...
- Nej! Robotens fot trillade av. - Jag får titta.
Ja, när du vill. I morgon? Perfekt. Hur dags?
Jag visste inte att den gjorde så.
- Mamma, roboten är redan trasig. - Jag pratar i telefon.
- Ursäkta. Kan du säga det igen? - Den sätts på lätt igen. Så där.
Vad ska man med en robot som inte kan stå?
Hej då. - Okej. Hon gick med på att träffa dig i morgon kl. 18.
- All right. - Hon var trevlig. Lite blyg.
Hur ska du prata med henne om du inte talar franska?
Det är en bra fråga. Jag löser det.
- Jag kan följa med och tolka åt dig. - Är du säker?
Ja. Maya har sin bildkurs då. Är du här 17.30, så tar vi min bil.
Tack. Visa var proppskåpet är så fixar jag brytaren åt dig.
- Nej, det behöver du inte göra. - Nej, nej!
- Nu har han tappat en arm. Och foten. - Ge hit fanskapet.
Bill!
Hej då, Bill!
Hej då.
Jag måste erkänna att jag gick ut på nätet och läste om Allisons fall.
Det var en stor nyhet då. Pressen var blodtörstig, va?
- Säger ni "blodtörstig"? - Ja, vi säger det.
- Jävlar! - Idiot.
Ja, folk kan inte köra i den här jävla stan. Marseille är helt galet.
Men jag föredrar det framför Paris. Folk pratar med varandra här.
Och här är billigare. Varför ville Allison plugga här? Jag är nyfiken.
Jag vet inte. Hon skulle börja på Oklahoma State.
Hon bara ringde mig en dag och sa "Jag flyger till Frankrike."
- Hon är självständig. - Ja, det har hon alltid varit.
- Står ni varandra nära? - Du har läst hennes brev.
- Och var är hennes mamma? - Hon är död. Hon tog livet av sig.
Allison uppfostrades av sin mormor. Jag var sällan hemma.
- Var var du? - Jag jobbade på oljeriggar.
Och var en nolla när jag inte jobbade.
Svårt som ensamförälder. Jag jobbar ofta kväll och Maya blir jätteledsen.
- Vad gör du? - Jag är skådespelare.
- På tv? - Nej. Teatern.
- Går du på teater? - Nej.
- Aldrig? - Nej.
Okej.
Tack för att ni vill prata med mig.
Han Akim som hon träffade på festen, kan hon berätta nåt om honom?
Kan du berätta nåt om Akim som du träffade på festen?
Han var tystlåten och trevlig.
- Han var tystlåten och trevlig. - Trevlig?
Min vän sa att han knivhögg en tjej, men polisen tog honom inte för det.
Han sa till vännen att han knivhögg en tjej och aldrig åkte fast för det.
- Vet hon var han bor? - Vem är det? Hans fru?
- Nej, jag är en vän. - Jag pratar inte med dig.
- Vet hon var han bor? - Vet du var han bor?
- I Kallisté. - Kallisté?
Hon säger att han bor i ett annat område. Det heter Kallisté.
- Du sätter mig i klistret. - Nej då.
Jag bor där. Vi känner dem inte. Håll käften.
- Hur vet du att hon inte är snut? - Jag försöker bara hjälpa min vän.
- Vad säger hon? - Inget som hjälper.
Jag är le père till Allison.
Hon är min lilla flicka. Allison är min fille. Förstår du?
Förklara för din kollega att folk i Marseille snackar en massa skit.
- Vi har inte hört nåt. Säg det. - Hon vill inte hjälpa till.
Kan hon berätta nåt för mig? Hur ser den här killen ut?
Fattar du inte? Du gör mig galen. Vi är inga tjallare. - Kom, vi går.
- Vart ska de? - De går.
- Nej, nej, nej. Vänta, vänta! - Låt min vän vara! Rör henne inte!
- Det är okej. Souad! - Bill, låt dem gå. Hon är rädd.
- Rädd för vad? Vi pratar. - Så funkar det inte här.
- Hur då? Ingen gör ett skit för mig! - Jag gör nåt skit för dig, okej?
Vi borde gå. Nu.
- Okej? - Ja, okej.
Där är det. Kallisté. Det är där hon sa att Akim bor.
- Kan vi gå och se oss omkring? - Inte nu. Det är farligt för oss där.
- För att vi är vita? - För att vi inte bor där.
- Och det langas mycket där. - Jag måste göra nåt.
Ingen kommer prata med dig, tro mig.
- Bill. Om inte Akim finns då? - Han finns.
De hittade honom aldrig under utredningen.
- Min dotter ljuger inte. - Det sa jag inte.
- Men allt jag har läst om fallet... - Så du är nån slags expert nu?
Nej, det är jag inte.
Pressen var emot oss.
De brydde sig bara om att Allison låg med en arabtjej.
Bara en hop... fake news-idioter.
Var det därför du slog till den engelske journalisten?
Jag drack då.
Berättade du för mormor om Leparq?
Nej, jag ville inte hon skulle hoppas på för mycket innan vi vet mer.
Din mormor börjar bli gammal.
- Jag hade ett möte med domaren i går. - Jaså? Om vad?
Min villkorliga frigivning ska prövas om tre månader.
Då kommer jag ut en dag i månaden.
- Jaha, okej. Vad sa han då? - Hon.
Hon sa att så länge jag uppför mig bra så blir det inga problem.
Jag ville säga: "Det skiter jag i. Mina advokater får ut mig för gott."
Det vet vi inte än, Ally.
Jag vet, pappa. Jag sa det inte, men ville säga det.
- Nån från Leparqs kontor var där. - Jaså?
Vi hade aldrig setts, men jag frågade henne hur undersökningen gick.
- Vad sa hon då? - Att hon inte visste nåt om den.
- Men hon var ny på firman, sa hon. - Leparq sköter nog allting själv.
- Det är ett stort fall. - Ja.
Jag sa att jag ville prata med Leparq. Hon borde informera oss.
Jag ska prata med henne.
- Avrunda. - Okej. Vi ses om några dar.
Pappa, kan du stanna i Marseille lite längre? Utifall nåt dyker upp.
Ja, det kan jag göra. Jag får höra med jobbet och så.
- Mormor kan skicka pengar om du... - Det behövs inte. Jag löser det.
Tack, pappa. Hej då.
- Max. - Hej!
Här har du alla verktygen.
Du får använda dem. Lägg tillbaka dem när du är klar.
Eltavlan.
- Vad är det där borta? - Det är utdömt.
Okej?
- Okej. - Då går vi.
När väl oljebolaget har avtalet... Ge mig den, M. Kom igen.
När väl oljebolaget har avtalet så anlitar de ett borrföretag.
Dem jobbar jag åt. Vi kommer dit, riggar upp och sätter ihop skiten.
Och när vi har fått upp riggen så börjar vi borra ett hål.
Det är det borrjobbaren gör. Vi borrar hål.
Okej, prova den.
Kom igen, spola.
- Jaha, spola. - Ja.
- Funkar den? - Ja, för fan.
Bill, kom hit. Kom och titta.
- Nedjma är ett tekniskt geni. - Jag är inget geni, bara yngre.
- Tre år yngre. - Det räknas.
Finns de här på nätet?
Alla är från Souads och hennes bitchiga kompis Instagramkonton.
- Och alla bilderna är från festen. - Hur fick ni tag på dem?
Jag skapade ett falskt Instagramkonto och följde Soaud och kompisen Samira-
-och geotaggade sen festen där Souad träffade killen.
Så Akim kan finnas på nån bild.
- Vad letar vi efter? - Vi letar efter en lång kille.
- En arab med ljus hy. - Ja, ljus hy och lång.
Vad menar han med "ljus hy"? Det säger mig inget. Vad är jag?
Du snackar skit. Vi skriver ut dem och sen kan du visa dem för Allison.
- Nej, jag tänker inte göra det. - Varför? Är Akim där så vet hon.
Jag tänker inte göra det mot henne. Jag måste skydda henne.
Jag förstår inte. Varför är du så envis om Allison?
Vi borde träffa Souad igen nu när vi har bilderna.
Vi stal bilderna på Instagram, så jag vet inte om det är så smart.
Får jag fråga en sak? Har nån annan i Marseille utöver Allison sett Akim?
Barägaren. Där de träffades.
Han var på rättegången. Han gjorde inte ett skit, men...
Vad heter baren?
Jag minns inte namnet på den. Den låg nära hennes lägenhet.
Så han är din nya hjärtegrej. Miljön, flyktingarna och nu han.
Sluta, snälla du.
Du älskar det, erkänn det. Det är en mysko hobby för dig.
- Det räcker nu. - Fråga honom då.
Jag sa ju att det inte spelar roll.
Bill, röstade du på Trump?
- Nej. - Där hör du.
- Jag röstade inte. - Va? Varför röstade du inte?
Jag är straffad, jag blev haffad. Man får inte rösta efter sånt.
Toppen. Han är kåkfarare också.
Lycka till. Du kommer behöva det.
Den ligger där, runt hörnet där.
Är din vän Nedjma arg på dig för att du hjälper mig?
Bry dig inte om Nedjma. Hon är alltid fientlig.
Hon skyddar mig mot allt, men hon är en god vän.
- Hon hjälper mig med Maya. - Var är Mayas pappa?
Korsika. Han driver en nattklubb på stranden.
- Han var en flört. Säger man flört? - Flört, ja. Kommer han på besök?
Förut, men det är bättre när han inte gör det.
- Vad? - Det var där Allison bodde.
21.
- Var det där det hände? - Ja.
- God dag. Kan jag prata med ägaren? - Det är jag.
Vi behöver lite information. Var ni här för fem år sen?
Nej, vi tog över här för ett år sen.
Han är den nye ägaren. Han var inte här när brottet begicks.
- Vet han var den gamle ägaren är? - Ja, det vet jag.
Han sitter där. Och super upp min vinst.
Det som hände med din dotter var förfärligt.
Jag förstår inte hur de kunde sätta en så snäll flicka i fängelse.
Titta på alla de här aporna.
- Ser nån av dem bekant ut? - Allihop ser likadana ut.
Känner han igen nån?
De kommer hit och bara bråkar. Det är som om de äger Marseille nu.
Kan vi bara fokusera på bilderna?
Du och jag sitter i samma båt.
Ni har samma problem med mexikanerna. Ni blir också invaderade.
- Vad säger han? - Kan ni titta närmare på bilderna?
Lyssna. Om ni visar killen ni vill ha säger jag att jag känner igen honom.
Och vips så är det klart. Jag säger likadant i rätten.
- Vänta nu, det här är allvarligt. - Men de är alla skyldiga till nåt.
Jävlar. Okej, tack. - Vi går.
- Vad sa han? - Inget. Han är värdelös.
- Tack, pucko. - Adjö, frun.
- Hey! Hey! Vad hände? - Jag kan inte prata mer med honom.
- Han sa bara hemska saker. - Som vad?
Han vill sätta en arab i fängelse och struntar i vem det blir.
- Inte mer? - Vad då, inte mer? Han är rasist.
- Vi måste ändå prata med honom. - Nej, jag pratar inte med honom.
- Han kan veta nåt. - Nej, han vet inget.
- Ingen oskyldig ska in i fängelse. - Min dotter är oskyldig.
Jag kan inte fatta det här samtalet.
Du lever i en drömvärld, för jag jobbar med såna typer jämt.
Jo, men det är inte rätt.
Jag försöker få min dotter fri. Det är allt jag bryr mig om.
- Du låter väldigt amerikansk nu. - Bra. Det är jag.
Här är du en främling och fattar inget.
Ta dina saker. Gör vad du vill, men utan mig!
Mr Baker, ett ögonblick. Ni har ett meddelande.
Hon sa att du behöver mer pengar för att Leparq utreder fallet.
- Jag hanterar det, Sharon. - Hanterar vad?
Allison bad mig ge henne ett brev och nu kollar Leparq upp det.
- Letar hon efter Akim igen? - Som sagt, jag hanterar det, Sharon.
- Vem ska betala för det här? - Ingen pratar om pengar. Okej?
- Bill, har du druckit? - Nej! Sharon, jag är hennes pappa.
Du skulle besöka henne och åka hem. Trassla inte med det här.
- Du måste lita på mig. - Jag ringer Leparq.
Nej, gör inte det, Sharon. Sharon?
Fan.
Lyft på armarna.
Pappa, vad händer? Mormor sa att du uppför dig skitskumt.
Du måste lita på mig, okej? Du ska titta på de här bilderna.
Pappa? Pappa.
- Dricker du? - Va? Nej. Aldrig.
- Tar du droger? - Jag har slutat. Det vet du.
- Titta på bilderna. - Vad fan är det här?
- Varför är Leparq inte här? - Säg till mig om du ser Akim!
Jag tror att han finns där. Snälla gumman.
Snälla.
- Nej, jag ser honom inte. - Okej, det är fler. Det är fler.
Herrejävlar.
- Herrejävlar? - Ser du honom? Vem är det?
Det där är han. Det är Akim.
- Är du säker? Han från den kvällen? - Pappa, det är han.
Kallisté? Är du säker?
Ja. In dit. Bara kör in.
Tackar.
Ursäkta. Har ni sett honom förut? Akim? Han bor här. Inte?
Har ni sett honom förut? Akim?
- Ursäkta. Har ni sett honom förut? - Nej.
- Har ni sett honom förut? - Nej.
- Jag letar efter honom. Akim? - Nej.
- Känner du honom? Akim? - Nej.
- Ursäkta. Känner ni honom? Akim? - Nej, jag känner honom inte.
- Har du sett den här killen? Akim? - Nej.
Den här killen? Nej?
Känner du den killen? Han, Akim? Känner ni honom?
- Han här, Akim, han bor här. - Nej.
- Känner ni honom? Akim? - Nej.
Hej då, cowboy!
En turist! Har du gått vilse?
- Talar du engelska? - Den gamla hamnen är inte här.
Känner du den här killen? Han här, Akim. Han bor här.
Vem är det? Är det din kärring?
- Killen bor här. - Det här är hans kärring.
- Han talar inte franska. - Jag talar engelska. Sug min kuk.
Jag kan karate. Man gör så här...
- Släpp! - Min bror!
- Vad gör ni? - Lugn, lugn.
- Det var han som började. - Håll käften!
Vem är han?
- Han visade den här bilden. - Han måste vara goltupp.
- Han snokade. - Fy fan.
Känner du honom?
- Nej. - Varför har han en bild på dig?
Jag känner honom inte. Jag har ingen aning.
Stick härifrån. - Ta honom härifrån.
- Ta honom vart? - Till stationen.
- Här. - Tack.
Hej.
De frågade mig om jag kände nån.
Är du okej?
Jag såg honom. Jag såg Akim.
- I Kallisté. - Sa du det till polisen?
Det där var min chans.
- Hon har varit jättesnäll. Ring mig. - Tack.
- Sov nu. - Okej.
- Vad fan gjorde du? - Jag försökte hjälpa till.
Berätta exakt vad du gjorde, pappa.
Pappa!
Hon vägrade göra det, Ally. Leparq ville inte kolla upp det.
Herregud.
Du ljög fan. Om allting.
- Klart att du gjorde. - Jag hittade honom. Jag hittade Akim.
Och varför ringde du inte polisen? Varför?!
Du lät honom sticka. Han är borta nu! Han är för helvete borta!
Jag känner mig så dum.
Du har alltid ljugit för mig! Hela mitt liv - alltid!
Jag hatar mig själv för att jag nånsin litade på dig!
Vakt! Vakt! Jag vill komma ut!
- Ally, lyssna på mig... - Nej, nej, nej!
Du får inte fucka upp mitt liv mer.
Fattar du det?
Gör du det? Håll dig långt som fan från mig.
FYRA MÅNADER SENARE
Bill!
Bill! Klockan är fem.
Killar!
- Hey, Bill. Félix Pyat. - Ja, jag fixar det.
- Hej, Bill! - Hur var det i skolan i dag?
- Det gick jättebra. - Okej. Kom, så går vi.
- Jag tar den. Jag köpte nåt till dig. - Tog du med nånting? Vad är det?
- Maya, du måste äta hela. - Nej, jag föredrar chokladen.
Jag ser vad du gör. Men du måste äta brödet också.
Jo, titta. Ta det. Ät det.
Prackar du på den på mig? Okej.
Bill.
- Un marteau. - Ja, jättebra. Marteau.
- Hammare. - Hammare.
- Ciseaus nånting. - Ciseaus à bois.
Ciseaus à bois. Helvetes massa ord för "mejsel".
- Mejsel. - Kom nu. Släck lampan.
- Lumière. - Lumière.
Maya? Det är mat.
- Maya. - Vänta. De ska öppna den nu.
Den skallige kommer förlora allt.
Ja, så gör de. Klipper till reklam före det stora avslöjandet.
Kom, så äter vi.
- Har du gjort dina läxor? Läxor? - Nej.
Jag uppskattar att du är ärlig. Jag hatade också allt med skolan.
Jag hoppade av och blev riggjobbare som min pappa och började borra hål.
- Ska du också borra hål? - Ja, jag borrar hål.
Man måste börja som mask. Det är det allra lägsta. En mask.
Nej, inte en mask. Jag vill jobba på borrtornet som du.
Ska du gå direkt till borrtornet? Du måste ha viljan till det.
- Har du viljan till det? - Ja.
Tack, Gud, för denna och andra gåvor. Vaka över Ally. Håll koll på henne.
- Det ber vi i Jesu namn. Amen. - Hugg in.
- Hej, mamma. - Hej.
- Där finns en burgare om du vill ha. - Tack.
- Till mig? - Jajamän. Det är hyran.
Kan du ta ketchupen till mig?
- Har du gjort dina läxor? - Nej.
- Direkt efter maten. - Tack.
- Bill, hon måste göra sina läxor. - Jag vet. Hundra procent.
- Gör dina läxor. Okej? - Ja.
När jag ser vad ni äter förstår jag varför ni ber först.
- Hur gick pjäsövningen? - Repetitionen.
Det var kasst. Vi improviserar fram mycket, så det är rörigt.
Och regissören är ung och provinsiell.
Vad betyder "improvisera fram"?
Vi vet inte vad vi gör, så vi hittar på det.
- Cool. - Cool Raoul.
- Gå och lägg dig igen. - Jag titta med dig?
Glöm det. Sängen.
- Du ger mig trubbel. - Min surfplatta.
Ja, jag använder den. Sängen - nu.
Hallå? Ja, det är jag.
Det är en endagspermis. Hon släpps på morgonen och låses in på kvällen.
Om det går bra får hon en ny dag nästa månad.
Tanken är att fångarna ska vänja sig vid yttervärlden igen.
- Förstått? - Ja, jag förstår.
Domaren kräver en ledsagare. Nån som går i god för henne.
- Bad hon om mig? - Nej.
Men ni är det enda alternativet.
Allison har inte pratat med mig på över fyra månader.
Jag vet det.
Mr Baker, ta inga initiativ den här gången.
- Förstår ni? - Ja, det gör jag.
Vilken är hennes favoritfärg? Färg som hon älskar.
Hennes favoritfärg? Jag vet faktiskt inte.
- Hey, Maya? - Nej.
Jag tyckte att den var fin.
Bill! Bill, kom och titta!
Hon bor i Marseille. Hon älskar fotboll.
Allison gillar riktig fotboll.
- Det här är fotboll. - Nej, de är en hop lipsillar.
Nej, OM är världens bästa lag. De har så många bra spelare.
- Payet, Thauvin, Sakai. - Lugna ner dig. - Hur mycket?
Och nu är vi ute på gatan och musikerna spelar och trummar.
Alla sjunger med publiken.
- Mamma, titta. Bill gav mig en tröja. - Den är jättefin. Har du sagt tack?
- Tack, Bill. - Varsågod.
- Maya, minns du Renaud? - Hej, Maya.
Hej. Du måste vara Bill. Trevligt att träffa dig.
Virginie sa att du är från Oklahoma. Det är så coolt.
Renaud är vår unga stjärnregissör.
- Det är jag. - Är det du som improviserar fram?
Ja, känner du till improvisation?
Kanon. Vet du... jag älskar att jobba så här.
Det är äkta. Improvisera fram. Det är sanning. Det är ur livet.
- Virginie berättade för mig om det. - Ja. Tack, Bill.
- Hjälper du mig flytta bordet? - Ja, jag fixar det.
För mig är det helt logiskt. Folk ska kunna bära vapen.
- Eller hur... - Det är en grundläggande frihet.
- Jag skulle gärna ha ett skjutvapen. - Du har redan en trumpet.
- Du har säkert ett vapen, va, Bill? - Jajamän, det har jag.
- Ja! - Nej, det har du inte.
Varför inte? Jag har två. Ett hagelgevär och en Glock.
- Åh nej! - Två vapen - det är perfekt!
- Det är okej. Det är hans... - Hans kultur.
Kultur är ett så vitt begrepp.
- Nu går jag och lägger mig. - Kom igen, Bill. Det är tidigt.
- Jag nattar Maya. - Jag kan göra det.
- Du är min favorit. - Favorit, vad då?
Favoritamerikan.
Dröm sött, lilla flicka.
- Du vet att det är söndagmorgon, va? - Var är din vän?
Han gick tidigt i morse.
- Vi drack lite för mycket. - Åh fan.
Jag tänkte... Jag skulle vilja ta med Allison hit.
Blir det inte för mycket för henne?
Jag vill att hon ska se var jag bor. Om du är okej med det.
- Varför skulle jag inte vara det? - Alla är inte det.
- Hej. - Hej.
- Är det din skåpbil? - Från jobbet.
- Vilket jobb? - Byggjobbet.
Jag skrev om det i mina brev. Har du inte fått dem?
Jag fick dem. Jag läste dem inte.
- Ska vi åka då? - Ja.
Tack.
HAMDI Lina 1995 - 2014 Din familj tänker på dig
Livet är brutalt.
Får jag köra?
- Den har jag inte hört på ett tag. - Special-spellista för i dag.
- Hur gammal är den där mojängen? - Den funkar fortfarande.
- Så du åkte aldrig hem? - Nix.
Varför inte?
- Är du säker på att vi kan stå här? - Vad skulle de göra? Gripa mig?
OM? Du är verkligen en ortsbo nu.
Maya fick mig att köpa den. Det är hennes favoritlag.
- Har flickan en pappa? - Han är inte här.
- Han bor på stranden eller nåt. - Ballt.
Är kvinnan din flickvän?
Det är inte så, jag bara bor med dem. Typ rumskamrater.
Vad gör hon?
- Hon är typ skådespelare. - Typ skådespelare?
- Är hon strippa? - Nej.
Hon är inte tv-skådis eller så. Hon spelar teater.
Teater?
- Har du sett henne spela teater? - Vad ska jag göra på en jävla teater?
Ja.
Vet du vad som är helt sjukt?
Jag fick aldrig chansen att sörja henne. Lina.
Det var så intensivt när vi möttes.
Hon var så rolig.
Och cool och vacker.
Sen flyttade hon in och allt blev helt knas.
Hon började ligga med andra.
Som om det inte betydde nåt.
Som om hon... bara utnyttjade mig. Eller nåt.
Och jag kände mig så förnedrad.
Men det verkligt sjuka är...
Jag vill bara träffa henne.
Jag vill bara vara med henne.
Så mycket.
Titta. Redo? Ett, två, tre.
- Nej! - Då ska jag måla allt svart.
Nu kommer de.
Hej.
- Det här är Allison. - Tack, men det vet hon nog.
- Jag är Virginie. - Jag är Allison.
Kom, kom in. - Maya, kom och säg hej.
- Maya? - Kom fram nu!
Vänta.
Det luktar nåt.
Är det ett litet djur som gömmer sig här nånstans?
En liten katt?
- Talar du franska? - Klart att jag talar franska.
- Du måste vara den berömda Maya. - Ja.
Vilken är din favoritfärg?
Min favoritfärg...?
Ljusblått och vitt.
- OM:s färger. - Heja OM!
Kom, jag ska visa dig mitt rum!
Hur är det i fängelset?
Inte bra. Och väldigt varmt.
När du är klar ska jag måla dina naglar.
- Mina? - Då är de fina när du ska tillbaka.
Maten är serverad!
Akta, det är varmt. Det är varmt. Ta de här.
Jag klarar det, jag klarar det.
Det ser jättegott ut.
Låt oss be. Tack, Gud, för denna och många andra gåvor.
Tack för denna fina dag med Ally. I Jesu namn ber vi. Amen.
- Maya? - Hugg in.
- Varsågod. - Tack.
Tack.
Så ni två har alltså inte sex?
- Allison Baker... - Vad?
Du är så fransk nu att jag trodde vi kunde snacka sex vid matbordet.
- Förlåt. - Är den okej? Maten?
Det är ärligt talat den bästa mat som jag har ätit på mycket länge.
Bra. Och nej, vi har inte sex.
Jisses.
- Kan jag få en tomat? - Tycker du om tomater?
- Ja. Och du? - Jag älskar dem.
- Var åt ni lunch i dag? - Pizza.
Chez Sauveur. Mitt favoritställe. Det är så gott.
Jag är nyfiken. Varför kom du till Marseille för att plugga?
Det var långt hemifrån. Och helt annorlunda.
Och pizzan.
- Jag älskar pizza. - Jag tycker också om det.
Han verkar glad.
Det är inte alltid lätt, men de två har verkligen funnit varandra.
- Verkligen? - Ja.
Han hämtar henne varje dag efter skolan.
Han pratar engelska med henne, hon låtsas förstå. Det är gulligt.
Vet du, när min mamma dog-
-magasinerade han alla hennes saker.
Senare, när jag blev äldre, så ville jag ha ett minne av henne.
Men när jag kom till förrådet så fanns det ingenting kvar.
Han hade slutat betala räkningarna. Så...
De bara kastade alla mammas saker.
Det fanns inget kvar av henne.
Men han är här nu.
Han stannade för att vara nära dig.
Hoppas inte för mycket på min pappa.
Han är en nolla. Det har han alltid varit.
Han har det bara i sig. Jag vet det, för att...
jag har det också i mig.
Den är vackrare på den här sidan av muren.
Jag gillar dem. Virginie och Maya.
- Det är bra, det ni har. - Jag försöker bara göra det rätta.
Jag är glad för din skull, pappa.
- God kväll. - God kväll. Tillbaka från permission.
Hey.
- Hur är det med dig? - Det är rätt bra.
- Jaså? Var det trevligt i dag? - Tiden flög iväg.
- Tack. - För vad?
Allt, antar jag.
- God natt. - God natt.
Hallå?
Ursäkta. Jag är Bill Baker, pappa till Allison Baker från Baumettes.
- Vad hände med henne? - Elle s'est pendue.
Vad betyder det?
Hängde. Hängde.
Okej, vi får gå nu.
Nu går vi. Kom. Kom.
Ge fan i mig!
- Ni kan vänta här. - Är ni okej?
Jag lämnar inte dig och du lämnar inte mig.
- Är hon okej? - Tillståndet är stabilt.
- Hej, Bill! - Hej, Maya.
Jag pratade med Sharon igen och sa att du var tillbaka här.
Och jobbet har gått bra. Vi är ett bra gäng.
Nu lugnar du ner dig. Så säger du inte till mig.
Vem tror du att du är?
16.17.18.16...
Bill!
- Vad? Räknade jag fel? - Ja, du räknade fel.
Hur var det när du träffade Marc?
"Kärlek vid första ögonkastet. Jag fängslades av hans blick."
- Lumière. - Lampa.
- Casquette. - Keps.
- Glasögon. - Lunettes.
Tack, hantlangarn.
Det finns ingen sanning. Bara historier att berätta.
Mathilde... ensam i det där huset.
Och ni... Dagen efter olyckan satt ni i köket.
- Ni vågade inte... - Tack, Virginie. Vi tar en paus.
Virginie, det är bra. Kom ihåg lampornas rytm.
- Okej. - Vad gör jag med det här skåpet?
Du letar, Paul. Sitter du hellre med de andra?
Nej, men det här är ologiskt. Jag vet inte ens vad jag letar efter.
Det finns inget svar på vad du letar efter. Det finns ingen sanning.
Jaha, vad tyckte du?
- Vad jag tyckte? - Ja. Vad tyckte du om pjäsen?
- Den var bra. - Jaså? Vad var bra?
Tja... Äh, jag vete fan. Jag vet inte ett skit om pjäser.
- Och allt är på franska. - Kom igen, Bill, en sak.
Ingen står som riktiga människor. Det ser bara konstigt ut.
Det är säkert jättebra, jag... Fråga inte mig. Jag är en idiot.
Nej, det är du inte. Och nej, det är inte jättebra.
- Varsågoda. - Tack.
Skål.
Jag måste säga att du var jättebra. Du var bäst där uppe.
Jag har en spännande nyhet.
- Jag fick rollen. - I tv-serien?
- Ja. Och jag tackade ja. - Åh fan? Det är jättebra.
Det betyder mer pengar, men också mer arbete.
Så jag måste betala för barnvakt och blir borta mer från Maya.
- Jag kan också hjälpa till med Maya. - Du hjälper vad du ska. Du har jobb.
Jag bryr mig inte. Jag vill.
Varför?
Jag gillar att umgås med henne.
Och med mig också?
Ja. Med dig också.
Hur mycket gillar du det?
Mycket. Jag skulle säga mycket.
- Det blir en stor förändring för oss. - Jag antar att det blir det.
- Du antar? - Jag menar... jag vet.
Och du vet vad?
För helvete.
- Hej. Allt okej? Gick det bra? - Ja.
- Har du kontanter? - Ja.
Vad kostar det?
- 60. - Åh fan?
- Hey. - Hey. Det här är din musik.
- Det är lite sorgligt, va? Ska jag... - Nej, för fan. Nej, det är vackert.
- Man kan dansa till det. - Verkligen?
Nej, nej, nej. Kom här. Kom här. Jag ska visa dig.
- Ska du visa mig? - Ja, jag ska visa dig.
Det här är Sammi Smith.
Nån tittar på oss.
- Har du inte lagt dig? - Nej.
- Vill du dansa? - Ja.
Är du redo för det?
- Jag måste fråga dig en sak. - Vad?
Äger du verkligen ett skjutvapen?
Två skjutvapen.
- Maya? Kan du ge mig min casque? - Va?
Min casque. Min skyddshjälm. Kan du ta den till mig?
Biljetter till OM-matchen? På Vélodrome?
Jajamän.
Jag ska se OM-matchen med Bill!
Nummer 10! Det är Dimitri Payet! Han är så himla bra!
Han spelade inte i VM för att han var skadad.
Ja!
Jäklar, arenan kokar. Många fans som flippar ut.
Nån borde säga till dem att de vinner.
Okej, vi går.
Bill. Vart ska vi?
Jag tror jag ser en vän från jobbet. Jag ska se om det är han.
- En vän? - Ja, en vän.
- Vi går och hämtar bilen. - Är det din vän?
Nej, det var inte han.
- Hej. - Hur går det?
Bra. Matchen slutade nyss. Vi är hemma snart.
- Ingen brådska. Det är er kväll. - Okej. Vi ses om en stund.
Somna om. Kom igen.
Vi ska hem.
Allt bra? Hej. En kaffe, tack.
- Mr Baker. Trevligt att se er igen. - Ni är sen.
Ursäkta mig. Vad kan jag göra för er, mr Baker?
Dna-testet som vi pratade om... Jag vill få det gjort.
Då behöver jag lite dna först.
Får jag fråga hur ni fick tag på det?
- Kan ni göra det eller inte? - Ja, det kan jag.
Men jag är före detta polis och det vore ett stort misstag-
-att begå ett brott för att bevisa att er dotter är oskhldig.
Det får inte ut henne ur fängelse och det får in er dit. Förstår ni?
Hur fort kan ni göra det?
Svårt att säga. Minst en vecka, men det kommer att kosta er.
Här är 3 000. Ni får 3 000 till när det gjorts, men fortare än en vecka.
Även om det matchar så måste jag hitta killen.
- Nej, det måste ni inte. - Vet ni var han är?
Han kan ändå försvinna innan resultatet kommer.
Det gör han inte. Ring mig när det är gjort.
- Ska vi inte till källaren? - Nej, inte i dag. Kom.
Maya?
Hey, Maya?
- Hej. - Hej. Vilket mottagande.
- Har du sett Maya? Jag duschade. - Ja, hon spelar fotboll på gården.
- Förlåt att jag är sen. - Det är okej.
- Ska du inte fråga om min första dag? - Jo, jo. Hur gick det?
Ja. hur gick det? Varför? Berätta.
Bill? Vem är mannen i cave?
- Cave? - Med verktygen.
Jag såg honom.
Jag kommer att behöva din hjälp. Okej? För det är en hemlighet.
Du får inte säga det till nån. Inte ens din mamma.
Okej? Han är en elak gubbe.
Han är borta snart. Det blir vår hemlighet.
Okej?
Duktig tjej.
Vi ska inte börja med det.
Medierna slaktade flickstackaren och fick henne att likna ett monster.
- Den djävulska USA-flatan. - Bartoli var först på brottsplatsen.
Det var ett blodbad. Han sa det, inte pressen.
Hon flippade. De grälade.
Arabtjejen bedrog henne. Ser det ut som skit och luktar det skit...
- Då är det skit! - Kniven har aldrig hittats.
Hennes mobil var i området.
Det okända dna: t då? Hon sa att det var en arabkilles.
Okänt dna hittas alltid. Pizzabudet kommer. Då får man in okänt dna.
- Vad gör du med pizzabudet? - Det var en kvinna.
Jag syr gärna in arabkillar, men här snor han nyckeln.
Hur hittar han lägenheten? Och han knivar henne utan att stjäla nåt?
Hon kan skylla på araben och fan och hans moster.
Men hon dödade sin flickvän. Det är solklart. Sådan är kärleken.
Fan.
Jag har faktiskt lärt mig nåt nytt.
Det har hjälpt mig mycket. Det är nåt som heter maktub.
En sköterska berättade om det. Det handlar om att acceptera.
- Acceptera vad? - Ditt öde.
Det hjälper mig att sluta kämpa så mycket och inte ifrågasätta allt.
Du bara omfamnar ditt öde och lär dig leva i frid med det.
Det är en muslimsk tanke.
Det handlar om att släppa all den där...
skammen och skulden-
-som trycker ner dig och håller dig nere-
-och gör att du känner dig så maktlös.
Och så kände jag mig väldigt länge.
Maktlös och bortglömd.
Och det gör det jättesvårt att leva.
Förstår du vad jag menar?
Men... du är oskyldig. Så vi måste fortsätta kämpa.
Det spelar ingen roll att jag är oskyldig, pappa.
Det handlar inte om rättvisa.
Det handlar om att finna frid.
Snälla, lyssna på mig.
Jag är inte ond. Bara släpp mig.
Det är inte mitt fel.
Jag vet inte vad du säger, men det är inte lönt.
Vi ska vänta på dna-testet och sen får vi veta.
- Hon frågade mig. Hon betalade mig. - Vill du ha mer vatten?
Allison sa: "Gå. Ta ut Lina. Pengar till dig."
- Det räcker nu. - Hon sa till mig "Ta det."
Hon gav mig collier. "Ta det. Pengar efteråt."
Här, drick det där. Kom igen.
Un collier. "Ta det, du får det."
Collier. Guld. Som det här.
- Halsbandet? Jag vill inte ha det. - Nej!
Hon gav mig. Hon sa: "Gå. Du tar ut Lina."
- "Halsband nu, pengar efter." - Du yrar. Det är dags att knipa käft.
Stillwater!
- Vad sa du? - Collier. Det stod "Stillwater".
Guld. Hon sa...
"Gör det. Få henne att gå. Få henne att gå ut."
- Hej. Var har du varit? - Jag gick tillbaka från Baumettes.
Vi måste till Isabelle. Vi blir sena om vi inte går nu.
- Måste jag följa med? - Ja, jag sa att du kommer.
Vi ska gå. Skynda på, snälla.
- Maya, ta på skorna. Vi ska gå. - Ja, mamma.
Isabelle är typ en gudmor för oss. Maya älskar henne verkligen.
Du ska få se. Det är verkligen Marseilles andra sida.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Guldsmycket hon fick när hon åkte.
- Det stod "Stillwater" på det. - Ja, jag minns det. Hur så?
- Bar hon det på rättegången? - Vart vill du komma, Bill?
Såg du det när vi hämtade hennes saker?
- Det minns jag inte. Hur så? - Vi hörs sen, Sharon. Hej då.
- Allt bra? - Ja då. Jag pratade med Sharon.
- Är hon okej? - Ja, ja, hon mår fint.
- Är du? - Vad menar du?
- Du verkar bara distrait. - Det är jag. Förlåt.
- Jag är glad att du är här. - Jag med.
Du med? Är du glad att du är här?
Det är jag. Verkligen.
Jag med.
Jag gillar dig, Bill Baker.
Okej, kom.
Marcel Dirosa. Ni kan lämna ett meddelande efter pipet.
Det är Bill Baker. Jag behöver verkligen resultatet. Det brådskar.
- God dag, frun. - God dag.
Jag kommer från byggkontoret. Det gäller en spricka i fasaden.
Den kan komma från källaren. Har ni märkt nåt ovanligt där?
- Ovanligt i källaren? - Vad som helst. Ljud? Lukt?
- Behöver jag oroa mig? - Nej, det är bara en rutinkontroll.
- Använder ni källaren? - Jag? Nej.
Gör nån annan i huset det, kanske?
Jag kan ta reda på det och ringa er om ni ger mig ert kort.
Det kommer inte att behövas. Ni har varit till stor hjälp.
- Ha en bra dag. - Adjö.
Jag slogs också ofta i skolan när jag var barn.
Men det är inte bra. Slåss? Nej. Det är inte bra.
Vill du verkligen inte ha det här?
Mannen i cave - ska du döda?
Va? Nej, självklart inte.
Lyssna på mig.
Jag skulle aldrig göra nåt för att skada dig eller din mamma. Aldrig.
Aldrig. För jag älskar er båda. Så mycket.
Det gör jag.
Du måste bara lita på mig. Okej?
Okej.
Mr Baker. Kan vi prata lite?
Polis. Får jag titta på er legitimation?
Er legitimation, mr Baker.
Tack. Ta av er keps.
Okej. Tack.
Mina kollegor tar med flickan in. Okej?
- Nej, Bill. - Det är ingen fara. Gå med henne.
Det är okej.
- Det är ingen fara. - Mr Baker, titta på mig.
Har ni en källare här?
- Ja eller nej? - Ja.
Okej. Ge mig nycklarna, snälla.
Jag kollar.
- Det är okej. - Varsågod.
Stanna. Jag kollar.
Inget.
Stanna.
- Det är ett hänglås på det sista. - Har ni nyckeln?
- Mr Baker? - Han har den.
Nyckeln finns i knippan.
Jag ser inget.
Vi går upp.
Sitt.
- Vi letade och hittade inget. - Hon säger att hon inte vet nåt.
Har ni nåt emot att jag ställer några frågor till er dotter?
Ja, det har jag nåt emot. Hon är nio år.
Vill ni hellre åka till polisstationen?
Maya, va?
Kom här.
Bor Bill här med dig och din mamma?
- Titta på mig. - Ja.
- Är han snäll mot er? - Ja.
- Har ni gått ner i källaren? - Ja.
Vad gör ni där nere?
Vi lägger verktygen på plats och jag lär Bill franska ord.
Och när var sista gången som ni gick ner i källaren?
- I går. - I går?
Och allt var som vanligt?
- Känner du Allison, Bills dotter? - Ja, hon sitter i fängelse.
Du vill väl inte att Bill ska hamna i fängelse?
- För att du tycker om honom? - Ja.
Lyssna noga nu. Om du ljuger för mig så vet jag det.
Och jag måste sätta Bill i fängelse.
Förstår du? Jag ska upprepa frågan.
När var sista gången som ni gick ner i källaren?
I går.
Okej. Då går vi.
Var det du som släppte ut honom? Killen?
Gå till ditt rum, gumman. Gå nu!
- Virginie, det var inte meningen... - Hur hittade du honom?
Ren slump. På fotbollsmatchen.
Med Maya?
Bad du henne ljuga?
Gjorde du det?
Det var aldrig min mening att dra in dig eller Maya.
- Jag vet... - Du...
Du måste gå nu.
Packa dina saker och gå!
Kan jag komma in?
Maya?
Vill du inte prata med mig? Okej.
Jag är ledsen.
Jag är hemskt ledsen.
Jag älskar dig.
- Bill! - Nej, nej, nej.
Gå och säg hej då till Bill nu. Det kan vara sista gången ni ses. Gå!
Mr Baker, jag kommer med en fantastisk nyhet.
Er dotters domare ringde i morse. Ny bevisning har dykt upp.
En f.d. polis har hittat en dna- matchning på det okända provet.
Det matchade också ett prov som togs vid ett inbrott för fyra år sen.
- Efter rättegången. - Har de gripit honom?
Nej, inte än. Men allt vi behöver bevisa är tillräckligt tvivel.
Även om de inte hittar den misstänkte är chansen stor att Allison släpps.
Domaren har redan gått med på att återuppta målet-
-vilket nästan aldrig har hänt. Det kan nog bara hända i Marseille.
Tack för att ni kom och berättade det.
Mr Baker, det är det bästa tänkbara utfallet för er familj. Förstår ni?
Det gör jag. Tack ska ni ha.
GUD VÄLSIGNE DIG ALLISON!!
Heja Pokes!
Jag sa att vi skulle ta hem vår tjej och det var exakt vad vi gjorde.
Välkommen hem, Allison. Välkommen tillbaka till Oklahoma.
Välkommen tillbaka till Amerika!
VÄLKOMMEN HEM ALLISON
Du är asocial.
Är du okej?
Dagen då du flög till Marseille körde Sharon och jag dig till flygplatsen.
När vi kom dit skämdes jag för att jag inte hade nån present eller nåt.
Så jag gick till presentbutiken.
Jag tänkte köpa en bok eller en nyckelring eller nåt till dig.
Men då såg jag ett halsband.
Jag tänkte det var ett litet minne hemifrån som du kunde ta med.
Det var av guld. Det stod "Stillwater" på det.
Jag ville inte att det skulle hända.
Han sa att han bara skulle hjälpa mig att få ut henne från lägenheten.
Jag ville inte att hon skulle dö. Jag älskade henne.
Det vet jag att du gjorde.
Tycker du att jag är ett monster?
Du är min dotter. Jag skulle aldrig kunna tycka det.
Pappa, vad är det för fel på oss?
Jag vet inte, lilltjejen. Jag vet inte.
Jag är ledsen. Jag är hemskt ledsen.
Jag är ledsen.
Jag med.
- God morgon. - Hey.
Jag kunde inte sova.
Jag tog en promenad och... hamnade här.
Det är jag glad att du gjorde.
Saknar du dem?
- Det gör jag. - Kan du åka tillbaka?
Nej, det kan jag inte.
Men det var bra. Det förändras inte.
Jag är ledsen.
Livet är brutalt.
Allt är sig likt här.
Inget har förändrats. Tycker inte du det?
Nej, Ally, det tycker jag inte.
Allt ser annorlunda ut för mig.
Jag känner knappt igen det längre.
.::TWA - Your Source Of Quality!::.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Anders Melin