‎Hai, Cuțu. Hai!
‎- Îți plac... ‎- Călătoriile rapide în orașul câinilor?
‎- Îți plac... ‎- Prietenii săritori ce-ți întind lăbuța?
‎Îți plac...
‎Mașinile, dirijabilele, bărcile, ‎bicicletele și tricicletele?
‎- Să fii grozav? ‎- Bun-venit în Dogia
‎Hai, hai, hai, Cuțu, hai ‎Hai, hai, hai, Cuțu, hai
‎- Și vrem să ne oprim? ‎- Nu, nu, nu
‎Așa că hai, hai, hai
‎HAI, CUȚU. HAI!
‎Fursecuri tari.
‎Scuze că te-am trezit așa devreme, Lăbuș, ‎dar am nevoie de tine în echipa mea.
‎Fac orice pentru tine, Tag. ‎Dar stai, ce facem mai exact?
‎Sam Viteză le-a cerut cadeților de cursă ‎să facă echipe și să-ncarce cutiile astea.
‎- Nu sunt sigură de ce. ‎- Tipic lui Sam.
‎- Apropo, unde e? ‎- Aici sunt!
‎Salutări, cadeți de cursă, ‎și mulțumesc, Câine canal.
‎Acum, să ne apucăm.
‎În remorcile voastre sunt cutii ‎cu fursecurile lui Sam Viteză.
‎Deși sunt delicioase, misiunea voastră ‎de azi nu e să le mâncați.
‎Vorbesc cu tine, Doug.
‎Misiunea voastră e să le livrați,
‎iar membrii echipei care livrează ‎toate fursecurile primii
‎vor avea chipul lor lângă al meu pe cutie.
‎N-am mai avut chipul pe nimic!
‎O singură regulă. Nu-i puteți da ‎unui câine mai mult de o cutie.
‎Acum hai, căței, hai!
‎Chipeșe și delicioase.
‎Dă-i viteză, Tag. Ne vreau fețele ‎pe acele cutii de fursecuri.
‎Și eu, Lăbuș.
‎În plus, dacă învingem, Sam va mai avea ‎un motiv să mă aleagă noul șef de echipă.
‎Sau nu.
‎Sam a zis că se gândește ‎să mă facă șef de echipă.
‎I-a zis și lui Tag la fel.
‎Cred că cine va câștiga azi ‎va avea avantaj.
‎- Așa cred. ‎- E o întrecere, HamHam!
‎O adevărată întrecere, Adiere.
‎Ce? Scuterul meu nu mai merge!
‎Asta nu arată bine.
‎Da, îmi vor trebui unelte speciale ‎ca să o repar.
‎Să ducem scuterul la garaj. ‎Împinge, cuțu, împinge!
‎Nu se poate! Am uitat că bunica ‎și bunicul au plecat în croazieră.
‎- O croazieră? Sună minunat! ‎- Nu, Lăbuș.
‎Înseamnă că garajul e închis
‎și nu pot lua nicio unealtă ‎ca să-mi repar scuterul.
‎Asta e mai puțin minunat.
‎Trebuie să livrăm rapid ‎aceste cutii cu fursecuri.
‎- Nu vom putea câștiga fără scuterul meu. ‎- Sau poate că putem!
‎Cum obișnuia să zică ‎străbunicul meu Lăbuș,
‎există mai multe moduri de a tunde o oaie.
‎Ce legătură au oile cu asta?
‎Adică există multe moduri ‎de a rezolva o problemă.
‎Deci ceea ce zici e că trebuie să găsim ‎o altă cale să mergem, cuțu, mergem.
‎Da, și eu știu exact calea.
‎Îmi doresc să nu fi scos ‎acele rachete de pe tractor.
‎Nu erau de viteza mea. ‎Uite! Cățel în față!
‎Hei, tu de acolo! ‎Ai vrea o cutie cu fursecuri?
‎Nu cred că ne aude. ‎Trebuie să-l prindem din urmă.
‎Schimb la o treaptă mai mare!
‎Haide, tractorule! Mai repede!
‎Poftiți, domnule. ‎Bucurați-vă de fursecuri și de muzică.
‎Adiere a ajuns la el prima.
‎- Ce s-a întâmplat cu scuterul tău? ‎- E o poveste lungă.
‎Mi-ar plăcea s-o aud după ce câștig.
‎Lăbuș, prietene, îmi place tractorul tău, ‎dar ne trebuie ceva mai rapid.
‎- Urcați în autobuzul din jurul orașului! ‎- Asta pare mai rapid și minunat.
‎Și putem împărți ‎multe fursecuri în autobuz.
‎Să urcăm!
‎- Poftim. Ia o cutie cu fursecuri. ‎- Mersi. Iubesc fursecurile.
‎Luați loc. O să plecăm.
‎Acum ne mișcăm. În sfârșit, ‎am găsit un mod grozav de a merge, cuțu...
‎De ce ne-am oprit?
‎Prima noastră oprire e drumul Ham Ham,
‎numit după Geraldine Ham Ham a Patra.
‎Nu se poate! ‎Cred că acesta e autobuzul turistic.
‎Cel care se oprește ‎în fiecare loc din oraș.
‎A fost fiica ‎lui Geraldine Ham Ham a Treia,
‎care de altfel a fost fiica ‎lui Geraldine Ham Ham a Doua.
‎- Un fapt pe care oamenii nu-l știu. ‎- Nu avem timp pentru asta, Tag.
‎Am o idee.
‎Cum ai zis, există multe moduri ‎de a prinde o oaie.
‎- E tunde. Să nu prinzi niciodată o oaie. ‎- Mi-am notat.
‎Domnule, dacă v-am zis că putem face ‎ca turul să fie mai rapid,
‎mai educativ ‎și mai distractiv în același timp?
‎- La ce te-ai gândit? ‎- Pot împrumuta microfonul?
‎La stânga, garajul Latromotiv, ‎bunicii mei l-au construit.
‎Hei, voi cățeilor, luați niște fursecuri!
‎- Parcul din Dogia în dreapta. ‎- Hei, luați o cutie de fursecuri!
‎- Mai mulți căței! ‎- Savurați o cutie de fursecuri.
‎Da! Am împărți cutii de fursecuri ‎mai multor căței!
‎Și uite, suntem în centrul orașului, ‎unde sunt și mai mulți căței.
‎Mulțumesc. Cine știa că există ‎un mod mai bun de a face turul?
‎- Mă bucur c-am ajutat. Am obosit. ‎- Ia un ventilator. Am o mulțime.
‎Mersi!
‎Acum că suntem în centrul orașului, ‎ar trebui să fie ușor.
‎Uite câți câini ‎cărora le putem da fursecuri.
‎Doamnă primar Mirosila, ‎vă plac fursecurile lui Sam Viteză?
‎Le ador, de aceea m-am bucurat ‎c-am primit o cutie de la Adiere.
‎Regret, Tag.
‎Toți cei de aici au primit fursecuri ‎și mai am jumătate.
‎Competiția asta e floare la ureche. ‎Sau mai bine zis, fursec la ureche.
‎Tot avem mai multe fursecuri ca Adiere. ‎Ne trebuie un mod mai rapid de a merge.
‎Cred că tocmai am găsit un nou vehicul.
‎Hei, tată. Ne poți plimba cu mașina ‎pe aici ca să livrăm fursecuri?
‎Mi-ar plăcea, dar nu pot.
‎- Merg la Clubul Secret al Soneriilor. ‎- Ce e acela?
‎Un club unde se strâng câinii ‎ca să vorbească despre sonerii.
‎În secret. Am spus prea multe.
‎O grămadă de câini la un loc? ‎Le putem da din fursecurile noastre!
‎Le plac fursecurile. Aproape la fel ‎de mult ca soneriile. Haideți sus.
‎Ciudat. Nu există sonerie ‎la Clubul Secret al Soneriilor.
‎Există una cu siguranță. ‎Dar e o sonerie secretă.
‎Cine dorește să intre ‎în Clubul Secret al Soneriilor?
‎Bună, Nikki! Tag și Lăbuș ar vrea ‎să livreze fursecuri membrilor clubului.
‎- Vrei să-i supui la test? ‎- Un test?
‎Doar membrii pot intra. ‎Deci trebuie să treceți un test.
‎Vă veți descurca grozav.
‎Mai întâi, trebuie să recitați ‎jurământul soneriilor.
‎Repetați după Ham.
‎- Voi suna, niciodată nu voi ciocăni. ‎- Voi suna, niciodată nu voi ciocăni.
‎Sunteți făcuți pentru asta.
‎Ce? O ușă în spatele unei uși?
‎- Păi doar e Clubul Secret al Soneriilor. ‎- În continuare, o ghicitoare.
‎- Cioc-cioc. ‎- Cine-i... stai puțin.
‎Am convenit să sunăm, nu să ciocănim. ‎E o întrebare capcană.
‎Da, asta-i fata mea.
‎Asta e proba finală.
‎O vizitați pe bunica și aveți cumpărături.
‎Țineți astea. Și astea.
‎Acum, sunați la sonerie.
‎Ce facem, Tag?
‎Nu avem nicio lăbuță liberă ca să apăsăm.
‎Doar dacă...
‎Vă declar acum membri ‎ai Clubului Secret al Soneriilor.
‎Felicitări!
‎- Super! ‎- Sunt așa mândru.
‎Să le dăm acestor câini niște fursecuri.
‎Cât de drăguț din partea lor ‎să ne ofere acest coș cadou cu sonerii.
‎Și sigur Adiere nu s-a gândit ‎să livreze fursecuri la un club secret.
‎Pun pariu că o prindem din urmă.
‎Tata încă e în club, ‎deci trebuie să găsim alt vehicul.
‎Uite, patine cu rotile.
‎De ce ar arunca cineva ‎o pereche bună de role?
‎N-avem timp pentru întrebări grozave, ‎Lăbuș. Mergi pe role, cuțu, mergi.
‎- Roțile din spate cad. ‎- Tot sunt niște role bune.
‎O cutie gratuită de fursecuri!
‎- Îmi pierd și restul de roți. ‎- Când ai dubii, sari în cârcă.
‎Ei bine, asta explică de ce rolele ‎erau la coșul de gunoi.
‎A fost uimitor. Luați un balon.
‎Nu voi refuza niciodată un balon. ‎Mulțumim. Ia o cutie de fursecuri.
‎Hei, căței. Vă dați bătuți?
‎Nu, încă suntem în cursă. ‎Mai avem doar patru cutii.
‎Eu mai am doar una. ‎Și știu exact cine o primește.
‎Sunt patru căței în acel dirijabil.
‎Îi voi aștepta în stația dirijabilului.
‎Ce ne facem, Tag? N-o vom întrece ‎pe Adiere până la stație.
‎Am o idee.
‎Dacă mai există o altă cale ‎de a tunde oaia?
‎Ai zis-o cum trebuie!
‎N-o putem întrece pe Adiere ‎până la stația dirijabilului.
‎Dar poate acest cutii ‎vor ajunge înaintea ei la dirijabil.
‎Zburați, fursecuri! Zburați!
‎Ai dreptate, Adam. ‎E distractiv să bați mingea.
‎Fursecuri zburătoare.
‎Am dat toate fursecurile!
‎Tag, Lăbuș. Pregătiți-vă fețele ‎pentru cutia de fursecuri.
‎Voi sunteți câștigătorii.
‎Tag și Lăbuș sunt noile fețe ‎ale fursecurilor lui Sam Viteză.
‎Bravo, Tag și Lăbuș!
‎Felicitări, Tag. ‎A fost o onoare să concurez contra ta.
‎- Mersi, Adiere. Și pentru mine. ‎- Tag, Adiere.
‎Corectitudinea voastră ‎continuă să mă impresioneze.
‎Aveți potențialul de a fi ‎niște șefi de curse fantastici.
‎O să fiu cu ochii pe voi două.
‎Sunt atât de mândru.
‎Surprize cu noduri.
‎Totul arată și miroase uimitor.
‎Ești entuziasmat ‎pentru prima ta petrecere, Yip?
‎- Poate Yip să-și deschidă primul cadou? ‎- Sigur că poate.
‎E o tradiție a familie Hamham să deschizi ‎un cadou înainte de petrecerea de ziua ta.
‎E o baghetă magică de jucărie. ‎Fiindcă iubești magia așa de mult.
‎Că veni vorba de magie, ‎am o mare surpriză.
‎Magnificul Metis va avea un spectacol ‎la petrecerea ta de azi.
‎A fost ideea lui Tag.
‎Și e aproape vremea spectacolului. ‎Mai bine merg să verific scena.
‎Și tata ar fi bine să nu mai mănânce ‎toată glazura de pe tort.
‎E foarte bună.
‎- Totul arată bine, Lăbuș. ‎- Mersi. Suntem gata pentru magie.
‎- Aici. ‎- Ai auzit asta?
‎- Cine-i acolo? ‎- Sunt eu. Magnificul Metis.
‎- Dar acela e doar un papion. ‎- Poate că visăm?
‎Vă asigur, nu e un vis. ‎S-a întâmplat în dimineața asta.
‎Încercam un truc nou în magazinul meu, ‎să-mi fac papionul să dispară.
‎- Dar am dispărut eu în schimb. ‎- Nu se poate!
‎Așa că, din păcate, ‎trebuie să anulez spectacolul de azi.
‎Nu-l poți anula! ‎Deja i-am zis lui Yip că îl ții.
‎Îmi pare rău, dar magia stă în lăbuță.
‎Și după cum puteți vedea, ‎n-am nicio lăbuță acum.
‎- Nu există niciun mod de a repara asta? ‎- Ba da, dar e aproape imposibil.
‎Am nevoie de ajutorul a doi aventurieri.
‎Unul care e rapid ‎și altul iscusit în arta magiei.
‎- Aș vrea să fi știut doi câini așa. ‎- Noi suntem acei doi câini, Lăbuș.
‎Eu sunt rapidă și tu ești grozav la magie.
‎Ei bine, a trecut ceva, dar îmi amintesc ‎câteva trucuri de la cursul de magie.
‎Atunci n-avem timp de pierdut!
‎Trebuie să-mi aduceți o pelerină magică ‎de la Croitoreasa Sabrina.
‎Magazinul ei ‎e în zona magică din Labirint.
‎Serios? Unde în Labirint?
‎Nu sunt sigur. Nu mă pricep la indicații.
‎De regulă mă teleportez ‎oriunde trebuie să merg.
‎Nicio grijă. O găsim noi. Haide, Lăbuș.
‎Vă aștept aici. Grăbiți-vă!
‎N-o găsesc nicăieri!
‎Bine, trebuie să fie aici.
‎- Nu. ‎- Altă înfundătură?
‎Am fost peste tot în acest Labirint. ‎Magazinul croitoresei nu-i aici.
‎- Crezi că acela ar putea fi? ‎- Bun simț al observării, Lăbuș.
‎Croitoreasă Sabrina! ‎Bună! Avem nevoie de ajutorul tău!
‎Ar fi bine să vă grăbiți. ‎Magazinul meu se închide în curând.
‎- Stai. Doar nu o să... ‎- Ține-te bine, Lăbuș.
‎Știam eu c-o să reușim.
‎Bună, Sabrina. ‎Magnificul Metis ne-a trimis.
‎- S-a transformat într-un papion. ‎- Măcar n-a fost un nasture.
‎Nasturii sunt îngrozitori.
‎Corect. Ei bine, ne trebuie o pelerină ‎ca să-l schimbăm la loc.
‎Dar numai magicienii primesc pelerine.
‎Ca să dovediți că știți să faceți magie, ‎spuneți-mi unde ajunge pelerina.
‎Cutii! Mișcați-vă!
‎Bine, Lăbuș, tu te pricepi la magie.
‎În care dintre cutii e pelerina?
‎Îmi amintesc ceva ‎de la cursul meu de magie.
‎Pelerina nu e într-o cutie. ‎E în spatele urechii Sabrinei.
‎- Lăbuș, a fost uimitor! ‎- Pelerina e a ta.
‎Și eu am terminat pe ziua de azi. Pa-pa.
‎Cred că ne conducem noi afară.
‎Invitații au ajuns. Trebuie să ne grăbim.
‎- Unde e Metis? ‎- Aici!
‎- De ce te ascunzi într-un tufiș? ‎- Invitații tot apăreau.
‎- Nu voiam să mă vadă așa. ‎- Ei bine, uite-ți pelerina magică.
‎Minunat! Acum, pot reapărea.
‎- Grozav! ‎- Imediat ce-mi aduceți o pălărie magică.
‎Ce?
‎Potrivit cărții mele de magie, îmi trebuie ‎o pălărie magică de la magazinul magic
‎de pe un munte magic.
‎Ai cumva idee unde e acel munte?
‎În zona muntoasă? ‎Unde sunt toți, știți voi, munții.
‎Ne descurcăm noi.
‎Dirijabil!
‎Păsări!
‎Munți!
‎- Dar care este cel magic? ‎- Cred că l-am găsit.
‎Te pricepi la asta.
‎- Trebuie să fim cu susul în jos? ‎- Nu, a fost doar de distracție.
‎Bună! Vă place pălăria mea magică?
‎Lady Lydia? Tu ești?
‎Nu, nu. Sunt Lady Lydipuf.
‎Lady Lydia e sora mea. Nu ne asemănăm.
‎Lydia întreabă: „Vă place pălăria mea?”
‎Dar eu întreb: ‎„Vă place pălăria mea magică?”
‎Chiar e diferit.
‎Lady Lydipuf, ne trebuie o pălărie magică ‎pentru Magnificul Metis.
‎Atunci asta e pălăria pe care o căutați. ‎Dar e numai pentru magicieni.
‎- Prietenul meu Lăbuș e magician. ‎- Atunci dovedește-o.
‎Îți voi oferi trei încercări să încerci ‎să scoți un sendviș cu porc din pălărie.
‎Tag, nu sunt sigur că știu ‎cuvântul magic ca să fac trucul ăsta.
‎Trebuie să încerci. Yip se bazează pe noi.
‎Abracadabraporc! ‎Probabil am zis cuvântul greșit.
‎- Hocus-porcus. ‎- Mai ai o singură șansă.
‎- Doar de una ai nevoie, Lăbuș. ‎- Lasă-mă să mă gândesc.
‎Pot s-o fac. Ala-sendviș!
‎Pălăria e a ta.
‎Mulțumim.
‎A adăugat muștar. Încântător.
‎Tata taie tortul. Știi ce înseamnă asta.
‎- Toți vor mânca un tort delicios? ‎- Da.
‎Dar și că spectacolul e după! Grăbește-te!
‎- Ați luat pălăria magică! ‎- Deci acum poți reapărea.
‎- Mai e ceva, nu? ‎- Scuze, da.
‎Cartea mea de magie spune că-mi trebuie ‎o baghetă de la Morocănosul din Pădure.
‎Din pădure? ‎Dar spectacolul tău e pe cale să înceapă!
‎E vreo șansă să-ți poți ține spectacolul ‎ca un papion?
‎Nu e posibil. ‎Cum am zis, magia stă în lăbuțe.
‎Bine, deci ai nevoie de lăbuțe. ‎Vom lua bagheta.
‎Știi unde în pădure este acest Morocănos?
‎De fapt, da!
‎Dar trebuie să vă avertizez, ‎Morocănosul e puțin cam... morocănos.
‎De ce-mi perturbați pacea și liniștea?
‎- Crezi că el e tipul morocănos? ‎- Sunt destul de sigur, da.
‎Bună. Ne trebuie o baghetă magică,
‎ca Metisul să se poată transforma ‎din papion la forma inițială.
‎Baghetele astea ‎sunt doar pentru magicieni.
‎Dovediți-mi că sunteți demni ‎făcându-mă să... să vedem.
‎Să plutesc deasupra pământului.
‎Tag... Acesta e un truc serios. ‎Nu știu dacă pot s-o fac.
‎- Haide, amice. Fă-o pentru Yip. ‎- Bine. O să încerc.
‎Plutește.
‎Scuze. O să repar asta. Plutește.
‎Stai puțin. Doar voi... plutește.
‎Destul! Nu ești demn de baghetă.
‎- Nu se poate! Îmi pare rău, Tag. ‎- Stai!
‎Domnule Morocănos, ‎Lăbuș e un magician grozav,
‎și o va face chiar acum cu încă o șansă.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Uite câte trucuri ai făcut ‎doar mișcându-ți lăbuța.
‎Lăbuța? Asta e!
‎Metisul a zis că totul stă în lăbuță. ‎Trebuie doar să-mi mișc lăbuța.
‎Plutește.
‎- Am reușit! ‎- Ai reușit!
‎A fost distractiv. Bagheta e a ta.
‎Acum plecați.
‎Avem bagheta!
‎- E vremea să faci trucul ca să revii. ‎- Acolo e Tag.
‎Tag! Suntem cu toții gata ‎de marele spectacol de magie al lui Metis.
‎- Numai puțin. ‎- Ce ne facem?
‎Un magician nu trebuie niciodată ‎să lase publicul să aștepte.
‎- Trebuie să facem trucul pe scenă. ‎- Și dacă nu merge?
‎Ei bine, cum se spune, un magician grozav ‎fie reușește ca magician,
‎fie eșuează ca papion.
‎Zic mereu asta? ‎Pare foarte specifică în situația asta.
‎Bună, tuturor. Bun-venit la Spectacolul ‎de Magie de la ziua lui Yip!
‎Ca prim truc al lui Metis, el va ieși ‎din papionul acesta zburător!
‎Ce facem?
‎Tag, ține pălăria deasupra pelerinei ‎și Lăbuș, folosește bagheta
‎și citește tare trucul din cartea mea.
‎„Mărețule magician, nu te teme. ‎Dintr-un papion vei reapărea.”
‎Continuați să aplaudați pentru eroii zilei ‎de naștere! Tag și Lăbuș!
‎Cred că lui Yip îi place spectacolul.
‎Și acum, voi face ca un iepure ‎să iasă din pălăria mea.
‎Încă mă acomodez cu noua mea baghetă.
‎BAZAT PE CARTEA LUI P.D. EASTMAN ‎PUBLICATĂ DE RANDOM HOUSE
‎Subtitrarea: Veronica Panait