‫הכרמים של לה טמפלאנזה‬
‫אני מצטער מאוד, טרינידד.‬
‫אילולא סנטוס,‬
‫לא הייתי כאן עכשיו.‬
‫סנטוס סיפר לי איך הוצאת אותו מהמכרה ההוא לפני שנים.‬
‫סנטוס לא שכח מעולם את שנות החיים שנתת לו.‬
‫הידידות שלו‬
‫גמלה לי הרבה מעבר לחוב שלו כביכול.‬
‫לך עם אלוהים, מר מאורו.‬
‫איך יכולת להרשות שהאינדיאני יירצח?‬
‫אתה לא מבין שהמשטרה תחקור את המקרה?‬
‫את זו שהציעה שנפעל יחד.‬
‫את אחראית בדיוק כמוני.‬
‫אתה טועה.‬
‫זו הפעם הראשונה שאנו נפגשים.‬
‫גברתי, עם כל הכבוד, לא שילמת לי את מה שאת חייבת לי.‬
‫תסגור את החשבון שלך עם האדון ההוא.‬
‫ברשותך.‬
‫אני צריך לספר לך משהו.‬
‫- אני לא מעוניין. - אתה תהיה.‬
‫אבל קודם...‬
‫אני יודע איפה אבא שלך נמצא.‬
‫אדוארד?‬
‫אינס.‬
‫זאת את?‬
‫כן. זאת אני.‬
‫אני לא מבין.‬
‫שב.‬
‫אני זקן כל כך.‬
‫השנים חלפו.‬
‫יש לך שלוש בנות עכשיו.‬
‫כן.‬
‫כן, אני זוכר את הבנות.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫במנזר.‬
‫למה?‬
‫הפכתי לנזירה‬
‫אחרי שהתחתנת עם סול.‬
‫התחתנת עם סול, אתה זוכר?‬
‫כן, מובן שאני זוכר.‬
‫היא תפסה את מקומי.‬
‫לא.‬
‫אסור לך להאשים אותה.‬
‫אני בחרתי בסול להיות אשתי.‬
‫ובכלל לא התחשבתי ברגשותייך.‬
‫אני מצטער כל כך.‬
‫תוכלי לסלוח לי אי פעם?‬
‫- בוקר טוב. - בוקר טוב.‬
‫ידידי לריאה!‬
‫רבותיי, סלחו לאבי, אבל עכשיו לא זמן טוב.‬
‫אל תדאג, הוא ישמח לראות אותי.‬
‫רבותיי, בבקשה, לא שמעתם אותי?‬
‫אנחנו נושאים בשורות טובות.‬
‫אנחנו מוכנים לרכוש את הנכס כולו.‬
‫בית, יקב וכרמים. ובמחיר המוסכם.‬
‫זה לא זמן טוב.‬
‫עליי לבקש מכם לעזוב.‬
‫אולי לא הבנת אותי נכון.‬
‫האדונים החליטו, ויש להם הכסף.‬
‫אדוני, זו המכירה הגדולה ביותר באזור זה זמן רב.‬
‫אני מתעקש. זה לא זמן טוב.‬
‫תראה, מר מאורו...‬
‫לא קל למצוא הזדמנות כזאת.‬
‫הם מוכנים לשלם מה שהגברת ביקשה.‬
‫אמרתי לכם ללכת.‬
‫שמעתם את אבא שלי.‬
‫אני מבקש מכם לכבד את רצונו. תלכו בבקשה.‬
‫לא היינו צריכים לסמוך על מהגר.‬
‫אנשים הפכפכים, שחצניים. זה מה שהם.‬
‫אם כולנו נוכל להירגע... אני בטוח שאוכל לטפל בעניין הזה.‬
‫כשנולדת...‬
‫זו הייתה אימך שבחרה את שמך. ניקולאס.‬
‫הייתי גורם לה אכזבה עכשיו.‬
‫לא.‬
‫היא הייתה מתגאה בך מאוד.‬
‫אני אנוכי.‬
‫עשית הכול למען מריאנה ולמעני...‬
‫ומעולם לא הערכתי את זה.‬
‫בן...‬
‫לפעמים יש צורך במכה חזקה‬
‫בשביל לראות את הדברים באור חדש.‬
‫אם אתה לא אוהב את תרזה,‬
‫אתה לא חייב להתחתן איתה.‬
‫לך בעקבות הלב שלך.‬
‫וצעד תמיד בנתיב האישי שלך.‬
‫זכית בברכתי.‬
‫חשוב שתיקחי אותו מכאן באופן דיסקרטי.‬
‫חכי עד שיחשיך.‬
‫וצאי מדלת צדדית.‬
‫אף אחד לא יכול לראות אותך.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אינס...‬
‫מה שינה את דעתך?‬
‫גם מנואל וגם אדוארד היו קשורים לזה.‬
‫דיברת עם אדוארד?‬
‫בקצרה.‬
‫הוא זיהה אותך? מה הוא אמר?‬
‫זה היה רק לרגע.‬
‫הוא גם זכר אותך.‬
‫ואת הבנות שלכם.‬
‫תודה.‬
‫עלייך ללכת.‬
‫עליי להמשיך בחובותיי.‬
‫כמובן.‬
‫את יודעת שהבנות ישמחו לפגוש את דודתן אינס?‬
‫אולי יום אחד...‬
‫אולי.‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫גם את.‬
‫בוקר טוב, לואיס.‬
‫בוקר טוב, מר לריאה. מר פאטו מחכה לך.‬
‫תודה.‬
‫מאורו, מה אתה עושה כאן?‬
‫קיבלתי הודעה מפאטו. ואת?‬
‫גם אני.‬
‫מאורו, אני מצטערת מאוד על מותו של סנטוס.‬
‫סוף סוף אתם כאן.‬
‫מר פאטו,‬
‫תוכל לספר לנו במה מדובר?‬
‫בואו איתי בבקשה.‬
‫מה הם עושים כאן?‬
‫הבטחת שתגן עליי.‬
‫אל תדאגי. את לא נמצאת בסכנה איתנו כאן.‬
‫החלטתי לפתור את העניין הזה אחת ולתמיד‬
‫בהקשבה לכל הצדדים המעורבים.‬
‫זה הדבר ההוגן לעשות.‬
‫אין לי יותר מה להוסיף על כל השערוריות‬
‫שכבר הסברתי לך.‬
‫ואני מצטערת לראות שמילתה של גברת ממשפחה טובה עומדת בסימן שאלה.‬
‫תרשי לנו להתיר למר לריאה להסביר את עצמו.‬
‫שניכם באמת מאמינים שאני,‬
‫עם איש הקשר שלי בהוואנה, מר חוליאן קאלאפת,‬
‫ששם בי את מלוא מבטחו,‬
‫שאני הנבל שהאישה הזאת טוענת שאני?‬
‫אף על פי כן, גברת גורוסטיסה חצתה את האוקיינוס האטלנטי במרדף אחריך.‬
‫אתה רוצה שנאמין‬
‫שהיא עשתה זאת ללא שום סיבה הגיונית?‬
‫אמרת בעצמך. לאישה הזו אין שמץ של היגיון.‬
‫היא אפילו סיכנה את חייו של בני.‬
‫זה נכון?‬
‫אני לא אחראית לכך.‬
‫מה יש לך לומר על כל זה, גברת קליידון?‬
‫אין לי ברירה אלא להיות גלויה לגמרי.‬
‫בריאותה הנפשית של אשתו של דודני התדרדרה.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫היא סובלת מהיסטריה‬
‫שמעוותת את תפיסת המציאות שלה.‬
‫בנוסף, יש לי אישור רפואי שנכתב ונחתם על ידי ד"ר איסאסי,‬
‫שמתאר את ההפרעה הנפשית שלה.‬
‫לכן מר לריאה ואני החלטנו לטפל בה.‬
‫זה שקר!‬
‫הפושעים האלה כלאו אותי והחזיקו בי כבת ערובה.‬
‫אל תשים לב להתנהגות שלה.‬
‫היא לא יודעת מה היא אומרת.‬
‫אולי אם נוכל להיות כמה רגעים ביחידות, נוכל לדבר‬
‫ולהרגיע אותה.‬
‫- כמובן. - כן, כמובן.‬
‫מספיק עם דברי הנימוסים. את חוזרת להוואנה מחר.‬
‫ואם לא אחזור?‬
‫נצטרך לדבר עם הרשויות ולהודיע להם‬
‫על התפקיד שמילאת במותו של סנטוס הואסוס.‬
‫לא הרגתי אף אחד. זה היה אלן.‬
‫ולמי השופט יאמין? לג'נטלמן אנגלי או לך?‬
‫באמת שכנעת את מנואל לחתום על אישור רפואי?‬
‫מנואל לעולם לא היה עושה את זה. זאת קבלה על אחת השמלות שלי.‬
‫- תודה שעזרת לי. - בשמחה.‬
‫- רציתי להתנצל. - גם אני.‬
‫גם אני.‬
‫אמרתי היום לקונים "לא".‬
‫למה?‬
‫לא היית צריך לוותר על ההזדמנות הזאת.‬
‫זה כבר נעשה.‬
‫אלה שעותיי האחרונות בחרז.‬
‫את עוזבת היום?‬
‫אין לי ברירה.‬
‫היכן שלא נהיה, אלן יעשה כל שביכולתו‬
‫לקחת את הירושה של בנותיי.‬
‫אדוארד ואני חייבים להיעלם.‬
‫אז לאן אתם נוסעים?‬
‫לפורטוגל. יש לנו כמה חברים בפורטו.‬
‫נהיה בטוחים.‬
‫זו פרידה.‬
‫במקסיקו אומרים שצריך להיפרד‬
‫לפני שאפשר יהיה להיפגש שוב.‬
‫הינה. הבטחה זאת הבטחה.‬
‫זה המכתב שבו אני מעניקה לך את חירותך.‬
‫אל תיראי מופתעת כל כך.‬
‫נתתי לך את מילתי, לא?‬
‫גברתי.‬
‫פשוט בעצם לא ציפיתי שתכבדי אותה.‬
‫גם אני לא.‬
‫ברגע שתגיעי להוואנה רוצי למצוא עורך דין.‬
‫אל תאבדי אותו.‬
‫לכי עכשיו. נפליג בספינות שונות.‬
‫מה הסיבה?‬
‫כדי שלא אשנה את דעתי.‬
‫זאת הסיבה.‬
‫לא שמעת אותי? לכי, עופי לי מהעיניים!‬
‫גברת קרולה...‬
‫אם הגורל יאחד אותנו בהוואנה...‬
‫אל תדאגי, זה לא יקרה.‬
‫אנחנו פוקדות עולמות שונים מאוד.‬
‫אם זה יקרה,‬
‫לא אבקש ממך להגיד לי שלום,‬
‫ובטח שלא לדבר איתי...‬
‫אבל אל תסיטי מבט כאילו שאת בכלל לא מכירה אותי.‬
‫בסדר.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫מי אתה?‬
‫היי! אתה!‬
‫איך נכנסת לכאן? היי!‬
‫עלינו ללכת.‬
‫אתה יכול ללכת.‬
‫- מה אתה עושה? - תתעסק בענייניך.‬
‫לך!‬
‫מר מאורו.‬
‫גברת קליידון?‬
‫היא בדיוק עזבה לקדיס עם המשרתים האנגליים שלה.‬
‫תודה.‬
‫המנזר עולה באש.‬
‫- מה קרה? - אף אחד לא יודע.‬
‫נראה שהשרפה החלה בכנסייה, אבל התפשטה עכשיו למגורי הנזירות.‬
‫מאורו, באתי לחפש אותך כי אני זקוק לעזרתך.‬
‫סול!‬
‫קדימה.‬
‫- אחות! - תודה.‬
‫מים! הצילו בבקשה.‬
‫אין לנו זמן לבזבז! תזדרזו!‬
‫הצילו! שמישהו יעזור!‬
‫מים!‬
‫אחות! אחות.‬
‫איפה אדוארד?‬
‫ניסיתי להגיע אליו, אבל...‬
‫הוא עדיין בתא שלו?‬
‫אני מצטערת, סול.‬
‫תני לי את המפתח.‬
‫אסור לך להיכנס לשם.‬
‫עליי למצוא אותו.‬
‫אין סיכוי שהוא עדיין חי.‬
‫תני לי את המפתח.‬
‫סולדד!‬
‫עזרה בבקשה!‬
‫- תני לי קצת מים. - מים.‬
‫סולדד!‬
‫- אדוארד! - סול!‬
‫עלינו להסתלק מכאן!‬
‫לא אוכל לעזוב בלעדיו.‬
‫- בואי נלך. - לא.‬
‫- בואי נלך, בואי נלך. - לא.‬
‫אדוארד!‬
‫תיזהרו!‬
‫אדוארד.‬
‫אדוארד, עלינו ללכת.‬
‫אדוארד, בוא נלך.‬
‫סול יקירתי...‬
‫אדוארד!‬
‫תקשיבי לי, לפני שאאבד את צלילותי שוב.‬
‫- ואאבד את האומץ. - אין זמן.‬
‫תקשיבי לי!‬
‫לא אעזוב איתך.‬
‫לא אוכל להיות עוד לנטל.‬
‫- סלחי לי. - מה?‬
‫את יודעת כמה אני אוהב אותך.‬
‫לא! תפסיק את זה!‬
‫לא!‬
‫הסבת לי אושר אדיר.‬
‫אדוארד!‬
‫לא!‬
‫תירגעי, אחות.‬
‫תהיי אמיצה, ילדתי.‬
‫את יודעת שאם תזדקקי למשהו, נעמוד לרשותך.‬
‫- יקירתי. - תודה לך.‬
‫- תנחומיי הכנים. - תודה.‬
‫תחזרי לאנגליה?‬
‫בהקדם האפשרי. עליי לקבור את אדוארד.‬
‫ואת אלן.‬
‫והבנות שלי זקוקות לי.‬
‫אני מצטער מאוד שהעניינים הסתיימו ככה.‬
‫אני יודעת.‬
‫מאורו.‬
‫את לא צריכה להגיד כלום.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני חושב שהגיע הזמן לחזור למקסיקו.‬
‫ולו רק כדי להשלים עם העובדה שלעולם לא אוכל להחזיר את החוב לקארוס.‬
‫אולי לא.‬
‫כמה כסף נשאר לך?‬
‫רק מה שגברת אורסולה הלוותה לי.‬
‫חמותה של בתך חיפשה השקעה טובה, נכון?‬
‫אז עכשיו יש לך השקעה כזאת.‬
‫אם אפשר להרוויח כסף ממכרה מקולל,‬
‫אפשר להרוויח כסף מכרם עזוב.‬
‫אני לא מבין דבר בתחום הזה, בן.‬
‫אתה תלמד.‬
‫אבא...‬
‫הגיע הזמן להביט לאופק אחר.‬
‫מה איתך ועם מריאנה?‬
‫למריאנה ולי יש חיים משלנו.‬
‫הגיע הזמן שנעמוד על רגלינו.‬
‫אבא...‬
‫היית האבא הטוב ביותר שאפשר להעלות על הדעת.‬
‫עכשיו הגיע הזמן שאנחנו נדאג לך לשם שינוי.‬
‫הבית כולו לרשותך.‬
‫תוכל לגור בו,‬
‫או שתוכל לשרוף אותו.‬
‫תעשה איתו מה שתרצה,‬
‫כי החוב שאבא שלי חייב לך לא ישולם לעולם.‬
‫אז איפה הוא?‬
‫יש לאבא שלי דברים חשובים יותר לעשות מאשר להתעסק עם עלובים כמוך.‬
‫כמה שאביך מביש,‬
‫שהוא לא דאג לכם‬
‫ולירושה שלכם.‬
‫אם לריאה לא כאן...‬
‫זה מפני שהוא פחדן!‬
‫אין לו האומץ להסתכל לי בעיניים‬
‫ולקבל את תבוסתו.‬
‫לריאה!‬
‫להפך.‬
‫הוא במקום שהוא רוצה להיות בו.‬
‫אבינו הוריש לנו משהו יקר ערך יותר מהרכוש שלו.‬
‫שיעור לחיים.‬
‫ואנחנו גאים בו מאוד.‬
‫עכשיו, ברשותך...‬
‫שאלוהים יסלח לכם, רבותיי.‬
‫קדימה, חבר'ה!‬
‫הינה הבקבוק, אדוני.‬
‫תודה.‬
‫- בוקר טוב. - חבילה לגברת.‬
‫יבוא.‬
‫חבילה מספרד, גברתי.‬
‫שיעור העמלה הזה לא בא בחשבון, אדוני.‬
‫זאת העמלה המקובלת, גברת קליידון.‬
‫כולנו יודעים שזה לא נכון.‬
‫ייתכן שנוכל להציע לך הצעה טובה יותר.‬
‫נהדר.‬
‫תחזרו אליי כשתהיה לכם הצעה טובה יותר.‬
‫יקב לה טמפלאנזה‬
‫לה טמפלאנזה מונטאלבו ולריאה - שרי משובח - חרז‬
‫תודיע לי כשתתחיל לקבל מיץ מהסחיטה השנייה.‬
‫ברוך שובך, סולדד.‬
‫תודה.‬
‫החיים האלה מתאימים לך מאוד.‬
‫אני מקווה שאת מרגישה טוב יותר.‬
‫בנותיי והעסק עזרו לי להתמודד עם האובדן.‬
‫זה טוב.‬
‫קיבלתי את המתנה שלך.‬
‫ברכותיי.‬
‫הפקת בציר מפואר.‬
‫כשזה מגיע ממומחית כמוך, זאת מחמאה של ממש.‬
‫יש לי הצעה בשבילך.‬
‫אני עדיין מתמקדת בעסקי השרי.‬
‫אנגליה הופכת תחרותית יותר ויותר.‬
‫יש שרי אוסטרלי, שרי איטלקי...‬
‫יש אפילו שרי דרום אפריקאי.‬
‫ואיך זה קשור אליי?‬
‫אתה חלק מעולם הייננים עכשיו.‬
‫כולנו זקוקים לבעלי ברית.‬
‫שנינו יודעים שהדואר הספרדי‬
‫מבין היעילים ביותר באירופה.‬
‫אני מתכוון ש...‬
‫אם רצית לערוך הסכם סחר, למה לא עשית זאת במכתב?‬
‫יכולתי.‬
‫ואתה יכולת לחזור למקסיקו.‬
‫אין לי כבר מה לחפש במקסיקו.‬
‫מנחם לראות אותו משגשג שוב.‬
‫לא משנה כמה זמן חולף,‬
‫אני עדיין מרגישה שזה הבית שלי.‬
‫הוא מעולם לא הפסיק להיות שלך.‬
‫מבוסס על הרומן מאת מריה דואניס‬
‫תרגום כתוביות: עליזה זיו‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬