UMÍRNĚNOST
Je mi to moc líto, Trinidad.
Nebýt Santose,
už bych tu teď nebyl.
Santos mi říkal, jak jste ho před lety vyprostil z toho dolu.
Santos nikdy nezapomněl na ty roky života, které jste mu věnoval.
Jeho přátelství
více než splatilo ten údajný dluh.
Buďte s pánem Bohem, pane Mauro.
Jak jste mohl dopustit, že toho indiána zabili?
Nedochází vám, že to bude vyšetřovat policie?
To vy jste navrhla, abychom spolupracovali.
Nesete stejnou zodpovědnost jako já.
To se mýlíte.
V životě jsem vás neviděla.
Ve vší úctě, madam, nezaplatila jste, co mi dlužíte.
Ten pán s vámi vyrovná účet.
Omluvte mne.
Musím vám něco říct.
-Nemám zájem. -Ale budete mít.
Ale nejdřív...
Vím, kde je váš otec.
Edwarde?
Inés.
Jsi to ty?
Ano, jsem to já.
Nechápu to.
Posaď se.
Jsem tak starý.
Už je to dlouho.
Máš tři dcery.
Ano.
Na děvčata si vzpomínám.
Kde to jsme?
V klášteře.
Proč?
Stala se ze mě jeptiška
poté, co sis vzal Sol.
Vzpomínáš si, že sis vzal Sol?
Jistěže si vzpomínám.
Zaujala moje místo.
Ne.
Nesmíš jí to klást za vinu.
Já si vybral Sol, aby se stala mou ženou.
A neohlížel jsem se na tvé city.
Je mi to moc líto.
Můžeš mi to někdy odpustit?
-Dobré ráno. -Dobré ráno.
Příteli Larreo!
Omluvte mého otce. Teď není vhodná doba.
Nebojte. Bude rád, že mě vidí.
Copak jste mě neslyšeli?
Neseme dobré zprávy.
Jsme ochotní koupit celý váš majetek.
-Dům, vinařství i vinice. -Za domluvenou cenu.
Teď není vhodná doba.
Musím vás požádat, abyste odešli.
Možná jste mě špatně pochopil.
Ti pánové se rozhodli a mají potřebnou sumu.
Můj pane, tohle je největší prodej v této oblasti za dlouhou dobu.
Trvám na tom. Teď není vhodná chvíle.
Podívejte, pane Mauro...
Taková příležitost se jen tak nenaskytne.
Jsou ochotní zaplatit, co ta dáma žádala.
Řekl jsem, abyste odešli.
Slyšeli jste mého otce.
Žádám vás, abyste jeho přání respektovali. Prosím, odejděte.
Neměli jsme věřit nějakému emigrantovi.
Jsou to vrtkaví a chlubiví lidé.
Když se všichni uklidníme... Jistě to dokážu nějak vyřešit.
Když ses narodil...
matka ti vybrala jméno. Nicolás.
Byla by ze mě zklamaná.
Ne.
Byla by na tebe moc hrdá.
Jsem sobec.
Ty jsi pro mě a Marianu udělal všechno...
a já si toho nikdy nevážil.
Synu...
Někdy je zapotřebí kruté rány osudu,
abys všechno viděl novýma očima.
Jestli Teresu nemiluješ,
nemusíš si ji brát.
Řiď se svým srdcem.
A vždy jdi svou vlastní cestou.
Máš mé požehnání.
Musíte ho odvézt v naprosté diskrétnosti.
Počkejte, až bude tma.
A jděte vedlejším vchodem.
Nikdo vás nesmí vidět.
Neměj obavy.
Inés...
Proč jsi změnila názor?
Můžou za to Manuel a Edward.
Mluvila jsi s Edwardem?
Krátce.
Poznal tě? Co říkal?
Bylo to jen na chvíli.
Vzpomněl si i na tebe.
A vaše dcery.
Děkuju.
Už bys měla jít.
Vrátím se ke svým povinnostem.
Jistě.
Víš, že děvčata by moc ráda poznala svou tetičku Inés?
Možná jednou...
Možná.
Opatruj se.
Ty taky.
Dobré ráno, Luisi.
Dobrý den, pane Larreo. Pan Fatou vás očekává.
Děkuji.
Mauro, co ty tady děláš?
Dostal jsem vzkaz od Fatoua. A ty?
Já také.
Je mi líto, že Santos zemřel.
Konečně jste tady.
Pane Fatou,
můžete nám říct, o co tady jde?
Pojďte se mnou, prosím.
Proč jsou tady oni?
Slíbili jste, že mě ochráníte.
Nebojte. U nás jste v bezpečí.
Chci tu záležitost vyřešit jednou provždy.
Vyslechnu si všechny zúčastněné strany.
Tak je to spravedlivé.
Nemám co dodat k těm nehoráznostem,
které jsem vám už popsala.
Je politováníhodné, že slovo dámy z dobré rodiny je zpochybňováno.
Pak nechme pana Larrea, ať nám řekne svou verzi.
Skutečně věříte, že já,
v něhož má havanský notář, pan Julián Calafat,
plnou důvěru,
jsem takový ničema, jak tvrdí tato žena?
Přesto paní Gorostizová plula přes oceán, aby vás dostihla.
Máme vám věřit,
že to udělala bez rozumného důvodu?
Teď jste to řekl. Ta žena nemá ani špetku rozumu.
Dokonce ohrozila život mého syna.
Je to pravda?
Za to nenesu zodpovědnost.
Co na to řeknete vy, paní Claydonová?
Nezbývá mi než být bolestně upřímná.
Duševní zdraví ženy mého bratrance se prudce zhoršilo.
O čem to mluvíš?
Trpí hysterií,
která pokřivila její vnímání reality.
Mám tu lékařský doklad podepsaný panem doktorem Ysasim,
který uvádí popis její duševní poruchy.
Proto jsme se s panem Larreou rozhodli o ni postarat.
To je lež!
Tihle zločinci mě zavřeli a drželi jako rukojmí.
Nevšímejte si jejího chování.
Neví, co říká.
Možná kdybychom zůstali chvíli o samotě, mohli bychom si promluvit
a uklidnit ji.
-Samozřejmě. -Zajisté.
Už bylo dost těch zdvořilostí. Zítra se vracíš do Havany.
A když odmítnu?
Uvědomíme úřady
o tvé roli v zabití Santose Huesose.
Já nikoho nezabila. To byl Alan.
A komu asi soudce uvěří? Tobě, nebo anglickému gentlemanovi?
Vážně jsi Manuela přiměla podepsat tu lékařskou zprávu?
To by nikdy neudělal. Je to jen účet za mé šaty.
-Děkuji, že jsi mi pomohla. -Nemáš zač.
-Chtěl jsem se omluvit. -Já taky.
Já taky.
Dnes jsem odmítl ty kupce.
Proč?
Neměl sis nechat takovou příležitost ujít.
Už je po všem.
Zbývá mi v Jerezu jen pár hodin.
Odjíždíš dnes?
Nemám na výběr.
Ať budeme kdekoli, Alan udělá, co bude moct,
aby získal dědictví mých dcer.
Musíme s Edwardem zmizet.
A kam pojedeš?
Do Portugalska. Máme přátele v Portu.
Budeme tam v bezpečí.
Chci se rozloučit.
V Mexiku se říká, že nejdřív si musíme dát sbohem,
abychom se mohli znovu vidět.
Tady. Slib je slib.
To je dopis, kterým ti dávám svobodu.
Netvař se tak překvapeně.
Dala jsem ti přeci své slovo.
Ó, má paní.
Nečekala jsem, že ho dodržíte.
Já taky ne.
Až přijedeš do Havany, zajdi za nějakým právníkem.
A neztrať to.
Tak už běž. Jedeme každá jinou lodí.
A proč?
Abych si to nerozmyslela.
Proto.
Neslyšela jsi? Běž! Kliď se mi z očí!
Paní Carolo...
Jestli nás v Havaně osud svede dohromady...
Neboj. To se nestane.
Pohybujeme se každá v jiném světě.
Pokud se to stane,
nebudu chtít, abyste mě pozdravila
nebo na mě vůbec promluvila...
Ale neodvracejte zrak, jako byste mě vůbec neznala.
Dobrá.
Co tady děláte?
Kdo jste?
Hej! Vy!
Jak jste se sem dostal? Hej!
Měli bychom jet.
Jeď sám.
-Co to děláte? -Hleď si svého.
Tak jeď!
Pane Mauro.
Je tu paní Claydonová?
Teď odjela do Cádizu se svými anglickými sluhy.
Děkuji.
Klášter hoří.
-Co se stalo? -To nikdo neví.
Požár asi vznikl v kostele, ale teď sahá až k celám jeptišek.
Hledám tě, Mauro, protože potřebuji tvou pomoc.
Sol!
Jedeme!
-Sestro! -Děkuji vám.
Vodu! Pomozte, prosím.
Nesmíme ztrácet čas. Pospěšte si!
Pomozte někdo!
Vodu!
Sestro! Sestro.
Kde je Edward?
Snažila jsem se k němu dostat, ale...
Je pořád ve své cele?
Je mi to líto, Sol.
Dej mi klíč.
Nemůžeš tam jít.
Musím ho najít.
Není možné, aby to přežil.
Dej mi ten klíč.
Soledad!
Pomozte, prosím!
-Přineste vodu. -Vodu.
Soledad!
-Edwarde! -Sol!
Musíme odsud pryč!
Nemůžu bez něj odejít.
-Jdeme. -Ne.
-Pojď. Jdeme! -Ne.
Edwarde!
Pozor!
Edwarde.
Edwarde, musíme jít.
Pojď, Edwarde.
Drahoušku Sol...
Edwarde!
Vyslechni mě, než mi rozum vypoví službu.
-A ztratím odvahu. -Nemáme čas.
Vyslechni mě!
Neodjedu s tebou.
Už ti nechci být na obtíž.
-Odpusť mi. -Co?
Víš, jak moc tě miluji.
Ne! Přestaň!
Ne!
Byl jsem s tebou nesmírně šťastný.
Edwarde!
Ne!
Uklidni se, sestro.
Buď statečná, mé dítě.
Víš, že kdybys něco potřebovala, jsme tu pro tebe.
-Moje drahá. -Děkuji vám.
-Upřímnou soustrast. -Děkuji.
Vracíš se do Anglie?
Jakmile to bude možné. Musím pohřbít Edwarda.
A Alana.
A moje dcery mě potřebují.
Je mi líto, jak to všechno dopadlo.
Já vím.
Mauro.
Nemusíš nic říkat.
Jsi v pořádku?
Asi je čas vrátit se do Mexika.
Kdybych jen dokázal přijmout, že ten dluh Carrúsovi nikdy nesplatím.
Možná nemusíš.
Kolik peněz ti zbylo?
Jen to, co mi půjčila paní Úrsula.
Tchyně tvojí dcery chtěla dobře investovat, ne?
A přesně to jsi udělal.
Když dokážeš dostat peníze ze zatraceného dolu,
tak dokážeš získat peníze i z opuštěných vinic.
O tomhle oboru nic nevím.
Naučíš se to.
Tati...
Je načase prozkoumat nové obzory.
Co ty a Mariana?
Máme už každý svůj život.
Je čas postavit se na vlastní nohy.
Tati...
Byl jsi ten nejlepší táta, jakého jsem mohl mít.
Teď je načase, abychom se my postarali o tebe.
Dům je celý váš.
Můžete v něm bydlet,
nebo ho spálit.
Dělejte si s ním, co chcete,
protože dluh mého otce nebude nikdy splacen.
A kde je?
Můj otec má na práci důležitější věci než jednání s takovými ubožáky.
Je hanba, že váš otec
se nepostaral o vás
a vaše dědictví.
Jestli tu Larrea není...
tak proto, že je zbabělec!
Nemá odvahu podívat se mi do očí
a přiznat porážku.
Larreo!
Právě naopak.
Je tam, kde chce být.
Náš otec nám zanechal něco cennějšího než svůj majetek.
Životní lekci.
A my jsme na něj moc hrdí.
A když nás teď omluvíte...
Ať je k vám Bůh milostivý, pánové.
Zaberte, chlapi!
Tady máte lahev, pane.
Děkuji.
-Dobré ráno. -Balíček pro madam.
Dále.
Balíček ze Španělska, madam.
Ta provize je nepřijatelná, pane.
Je to standardní poplatek, paní Claydonová.
Všichni víme, že to tak není.
Mohli bychom vám udělat lepší nabídku.
Báječné.
Tak se ozvěte, až ji budete mít.
Dejte mi vědět, až začnete dělat mošt z toho druhého lisu.
Vítej zpátky, Soledad.
Děkuju.
Zdejší život ti vážně svědčí.
Doufám, že už se cítíš lépe.
Mé dcery a můj podnik mi pomohly vyrovnat se s tou ztrátou.
To je dobře.
Dostala jsem tvůj dárek.
Blahopřeji.
Podařila se ti skvělá sklizeň.
Od tak zkušeného člověka, jako jsi ty, je to poklona.
Mám pro tebe návrh.
Pořád se zaměřuji na obchod s šery.
V Anglii začíná být čím dál větší konkurence.
Mají tam australské šery, italské šery...
Dokonce i jihoafrické šery.
A co to má společného se mnou?
Patříš teď do světa vinařů.
A všichni potřebujeme spojence.
Oba víme, že španělská pošta
patří k těm nejspolehlivějším v Evropě.
Chci říct...
Kdybys chtěla uzavřít obchodní dohodu, stačilo by napsat, ne?
To jsem mohla udělat.
A ty ses mohl vrátit do Mexika.
V Mexiku už mě nic nečeká.
Je pro mne útěchou vidět to tu zase žít.
Je jedno, kolik času uplynulo.
Pořád cítím, že tohle je můj domov.
Vždycky to bude tvůj domov.
PODLE ROMÁNU MARÍE DUEÑAS
Kreativní dohled: Tereza Němcová