Jeg er så lei for det, Trinidad.
Hadde det ikke vært for Santos,
hadde jeg ikke vært her nå.
Santos fortalte at du fikk ham ut av gruven for flere år siden.
Santos glemte aldri alle årene du ga ham.
Vennskapet hans
var mer enn nok til å betale den antatte gjelden.
Gud være med deg, herr Mauro.
Hvordan kunne du la indianeren bli myrdet?
Skjønner du ikke at politiet vil etterforske det?
Det var du som foreslo at vi skulle samarbeide.
Du er like ansvarlig som meg.
Du tar feil.
Jeg har aldri sett deg før.
Frue, med all respekt, du har ikke betalt meg det du skylder.
Gjør opp med den herren.
Unnskyld meg.
Jeg må fortelle deg noe.
-Jeg er ikke interessert. -Det blir du.
Men først...
Jeg vet hvor faren din er.
Edward?
Inés.
Er det deg?
Ja. Det er meg.
Jeg forstår ikke.
Sett deg.
Jeg er så gammel.
Årene har gått.
Du har tre døtre nå.
Ja.
Ja, jeg husker jentene.
Hvor er vi?
I et kloster.
Hvorfor?
Jeg ble nonne
da du giftet deg med Sol.
Du giftet deg med Sol, husker du?
Selvfølgelig husker jeg det.
Hun tok plassen min.
Nei.
Du må ikke klandre henne.
Jeg valgte Sol som min kone.
Og jeg tenkte aldri på følelsene dine.
Jeg er så lei for det.
Kan du noen gang tilgi meg?
-God morgen. -God morgen.
Min venn Larrea!
Mine herrer, unnskyld min far, men det passer ikke nå.
Han blir nok glad for å se meg.
Mine herrer, hørte dere meg ikke?
Vi har gode nyheter.
Vi er villige til å kjøpe hele eiendommen.
-Hus, vingård og vinmarker. -Og til avtalt pris.
Det passer dårlig nå.
Jeg må be dere om å gå.
Kanskje du misforsto meg.
Herrene har bestemt seg, og de har pengene.
Min herre, dette er det største salget i regionen på lang tid.
Jeg insisterer. Det passer dårlig nå.
Hør her, herr Mauro...
Det er ikke lett å finne en slik mulighet.
De er villige til å betale det damen ba om.
Dra, sa jeg.
Dere hørte faren min.
Jeg ber dere respektere hans ønsker. Vennligst dra.
Vi burde ikke ha stolt på en emigrant.
De er lunefulle, skrytende mennesker.
Om vi alle kan roe oss ned... Jeg kan sikkert ordne dette.
Da du ble født...
...var det moren din som valgte navnet ditt. Nicolás.
Jeg hadde vært en skuffelse for henne nå.
Nei.
Hun ville vært stolt av deg.
Jeg er egoistisk.
Du har gjort alt for Mariana og meg...
...og jeg har ikke satt pris på det.
Gutten min...
Noen ganger kreves det et stort nederlag
for å få ting i perspektiv.
Hvis du ikke elsker Teresa,
trenger du ikke å gifte deg med henne.
Følg hjertet ditt.
Og gå alltid din egen vei.
Du har min velsignelse.
Det er viktig at dere drar på en diskré måte.
Vent til det er mørkt.
Og gå ut en sidedør.
Ingen må se dere.
Ta det med ro.
Inés...
Hvorfor ombestemte du deg?
Både Manuel og Edward hadde noe med det å gjøre.
Har du snakket med Edward?
En kort stund.
Gjenkjente han deg? Hva sa han?
Det var bare et øyeblikk.
Han husket deg også.
Og døtrene deres.
Takk.
Du må dra.
Jeg må gjøre pliktene mine.
Selvsagt.
Vet du at jentene hadde elsket å møte sin tante Inés?
Kanskje en dag...
Kanskje.
Ta vare på deg selv.
Du også.
God morgen, Luis.
God morgen, herr Larrea. Herr Fatou venter på deg.
Takk.
Mauro, hva gjør du her?
Jeg fikk en beskjed fra Fatou. Og du?
Jeg også.
Mauro, det var leit å høre at Santos døde.
Dere er endelig her.
Herr Fatou.
Hva gjelder det?
Bli med meg, er dere snille.
Hva gjør de her?
Du lovte å beskytte meg.
Ta det med ro. Du er ikke i fare med oss her.
Jeg skal løse problemet en gang for alle
ved å lytte til alle involverte parter.
Det er rett og rimelig.
Jeg har ikke mer å legge til alle krenkelsene
jeg har forklart deg.
Og det er trist at det tviles på ordet til en dame fra en så god familie.
La oss tillate herr Larrea å forklare seg.
Tror dere virkelig at jeg,
med min korrespondent i Havanna, Julián Calafat,
som har satt sin fulle tillit til meg,
er kjeltringen denne kvinnen sier jeg er?
Fru Gorostiza har krysset Atlanterhavet på jakt etter deg.
Vil du at vi skal tro
at hun har gjort det uten fornuftig grunn?
Du sa det. Denne kvinnen eier ikke fornuft.
Hun satte til og med min sønns liv i fare.
Er det sant?
Jeg er ikke ansvarlig for det.
Hva har du å si om alt dette, fru Claydon?
Jeg har ikke noe annet valg enn å være smertelig ærlig.
Det står dårlig til med den psykiske helsen til min fetters kone.
Hva snakker du om?
Hun lider av hysteri,
som forvrenger virkelighetsoppfattelsen.
Jeg har også en legeattest skrevet og signert av dr. Ysasi
som beskriver hennes psykiske lidelse.
Det var derfor herr Larrea og jeg bestemte oss for å ta oss av henne.
Det er en løgn!
Disse forbryterne låste meg inne og holdt meg som gissel.
Ikke bry dere om oppførselen hennes.
Hun vet ikke hva hun sier.
Om vi kunne få et øyeblikk alene, kunne vi snakke
og berolige henne.
-Selvsagt. -Ja, selvfølgelig.
Nok høflighetsfraser. Du skal tilbake til Havanna i morgen.
Og om jeg nekter?
Da må vi informere myndighetene
om din rolle i Santos Huesos' død.
Jeg drepte ingen. Det var Alan.
Og hvem vil en dommer tro? En engelsk gentleman eller deg?
Fikk du virkelig Manuel til å signere en legeattest?
Manuel hadde aldri gjort det. Det er en kvittering for en kjole.
-Takk for at du hjalp meg. -Ingen årsak.
-Jeg ville be om unnskyldning. -Jeg også.
Jeg også.
I dag sa jeg nei til kjøperne.
Hvorfor det?
Du skulle ikke ha sagt nei til den muligheten.
Det er gjort nå.
Dette er mine siste timer i Jerez.
Drar du i dag?
Jeg har ikke noe valg.
Uansett hvor vi er, vil Alan gjøre alt han kan
for å ta arven til døtrene mine.
Edward og jeg må forsvinne.
Så hvor skal dere?
Til Portugal. Vi har noen venner i Porto.
Vi er trygge der.
Dette er farvel.
I Mexico sier de at man må si farvel
før man kan se hverandre igjen.
Her. Et løfte er et løfte.
Det er brevet der jeg gir deg friheten din.
Ikke se så overrasket ut.
Jeg ga deg mitt ord, ikke sant?
Å, frue.
Jeg forventet egentlig ikke at du skulle stå ved det.
Ikke jeg heller.
Finn en advokat med en gang du kommer til Havanna.
Ikke mist det.
Gå nå. Vi reiser i forskjellige båter.
Hvorfor det?
Så jeg ikke ombestemmer meg.
Derfor.
Hørte du meg ikke? Gå, forsvinn!
Fru Carola...
Om skjebnen bringer oss sammen i Havanna...
Ikke vær redd, det vil ikke skje.
Vi holder til i svært ulike verdener.
Hvis det skjer,
ber jeg deg ikke om å si hei,
enda mindre snakke med meg...
Men ikke se bort som om du ikke kjenner meg.
Greit.
Hva gjør du her?
Hvem er du?
Hei! Du!
Hvordan kom du deg inn hit? Hei!
Vi burde gå.
Du kan gå.
-Hva er det du gjør? -Pass dine egne saker.
Gå!
Herr Mauro.
Fru Claydon?
Hun dro nettopp til Cádiz med sine engelske tjenere.
Takk.
Klosteret brenner.
-Hva skjedde? -Ingen vet det.
Ser ut som brannen startet i kirken, men den har nådd nonneboligen.
Mauro, jeg trenger din hjelp.
Sol!
Kom igjen.
-Søster! -Takk.
Vann! Hjelp, vær så snill.
Vi har ingen tid å miste! Skynd dere!
Hjelp! Noen må hjelpe!
Vann!
Søster!
Hvor er Edward?
Jeg prøvde å nå ham, men...
Er han fortsatt i cellen?
Jeg er lei for det, Sol.
Gi meg nøkkelen.
Du kan ikke gå inn dit.
Jeg må finne ham.
Han kan umulig ha overlevd.
Gi meg nøkkelen.
Soledad!
Hjelp, vær så snill!
-Gi meg litt vann. -Vann.
Soledad!
-Edward! -Sol!
Vi må ut herfra!
Jeg kan ikke dra uten ham.
-Kom. -Nei.
-Kom igjen. -Nei.
Edward!
Se opp!
Edward.
Edward, vi må gå.
Edward, kom.
Kjære Sol...
Edward!
Hør på meg før forstanden blir borte igjen.
-Mens jeg har mot. -Ingen tid.
Hør på meg!
Jeg blir ikke med deg.
Jeg kan ikke være en byrde lenger.
-Tilgi meg. -Hva?
Du vet hvor høyt jeg elsker deg.
Nei! Slutt!
Nei!
Du har gjort meg utrolig lykkelig.
Edward!
Nei!
Ro deg ned, søster.
Vær modig, mitt barn.
Du vet at vi er her for deg om du trenger noe.
-Min kjære. -Takk.
-Mine dypeste kondolanser. -Takk.
Skal du tilbake til England?
Så snart som mulig. Jeg må begrave Edward.
Og Alan.
Og døtrene mine trenger meg.
Jeg er virkelig lei for at det endte slik.
Jeg vet det.
Mauro.
Du trenger ikke si noe.
Er alt i orden?
Jeg tror det er på tide å dra tilbake til Mexico.
Om bare for å godta at jeg aldri kan tilbakebetale Carrús.
Kanskje ikke.
Hvor mye penger har du igjen?
Bare det fru Úrsula lånte meg.
Din datters svigermor ville ha en god investering.
Nå har du det.
Hvis du kan få penger ut av en fordømt gruve,
kan du få penger ut av en forlatt vingård.
Jeg kan ingenting om denne bransjen, sønn.
Du vil lære.
Pappa...
Det er på tide å prøve noe nytt.
Hva med deg og Mariana?
Mariana og jeg har våre egne liv.
Det er på tide at vi klarer oss selv.
Pappa...
Du har vært den beste faren som kan tenkes.
Nå er det vår tur til å ta oss av deg.
Huset er ditt.
Du kan bo i det,
eller du kan brenne den ned.
Gjør som du vil med det,
for den gjelden faren min hadde, blir aldri betalt.
Så hvor er han?
Faren min har viktigere ting å gjøre enn å bry seg med elendige mennesker.
Så skammelig faren deres er,
som ikke tok seg av dere
og arven deres.
Hvis Larrea ikke er her...
...er det fordi han er en feiging!
Han har ikke mot til å se meg i øynene
og akseptere nederlaget.
Larrea!
Tvert imot.
Han er der han vil være.
Faren vår etterlot oss noe mer verdifullt enn eiendommen.
Han lærte oss om livet.
Og vi er veldig stolte av ham.
Nå, hvis du vil unnskylde oss...
Måtte Gud tilgi dere, mine herrer.
Kom igjen, karer!
Her er flasken, sir.
Takk.
-God morgen. -Pakke til damen.
Kom inn.
En pakke fra Spania, frue.
Kommisjonsavgiften er uakseptabel.
Det er standardavgiften.
Vi vet alle at det ikke er sant.
Vi kan kanskje gi deg et bedre tilbud.
Ypperlig.
Kom tilbake når dere har et.
LA TEMPLANZA VINGÅRD
Si fra når du begynner å få saft fra den andre pressen.
Velkommen tilbake, Soledad.
Takk.
Dette livet kler deg veldig godt.
Jeg håper du føler deg bedre.
Døtrene mine og virksomheten har hjulpet meg å takle tapene mine.
Det er bra.
Jeg fikk gaven din.
Gratulerer.
Du har produsert en strålende avling.
Det er litt av en kompliment fra en ekspert som deg.
Jeg har et forslag til deg.
Jeg fokuserer fortsatt på sherry-bransjen.
Det blir mer og mer konkurranse i England.
Det er australsk sherry, italiensk sherry...
Det er til og med en sørafrikansk sherry.
Og hva har det med meg å gjøre?
Du er en del av vindyrkernes verden nå.
Vi trenger alle allierte.
Vi vet begge at den spanske posten
er en av Europas mest effektive.
Det jeg mener, er...
...om du ville ha en handelsavtale, hvorfor gjorde du det ikke via brev?
Jeg kunne ha gjort det.
Og du kunne dratt tilbake til Mexico.
Det er ikke noe for meg i Mexico lenger.
Det trøster meg å se liv her igjen.
Uansett hvor mye tid som går,
føles dette ennå som hjemmet mitt.
Det sluttet aldri å være ditt.
LA TEMPLANZA BASERT PÅ ROMANEN AV MARÍA DUEÑAS
Tekst: Marte Fagervik
Kreativ leder Heidi Rabbevåg