A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Felvezetés!
2003-ban egy magas, viszonylag ismeretlen férfi
vidáman táncikált egy elhagyott elmegyógyintézet asztalán.
Ez az egyik leghátborzongatóbb hely, ahol valaha voltam.
Teljesen őrült.
- Akár őrült, akár nem… - Totál dilis.
…ez a kortalan, közkedvelt film közel 20 évig
látta el a világot ünnepi derűvel…
Teli torokból énekelve!
- A stábtagok… - Totál ismeretlenek.
- Páran azért ismerősek. - Jimmy, az Álom. Én álmodoznék róla!
De ez az inspiráló karácsonyi komédia nem a semmiből született.
- Stop-motion animációt akarok. - Ihletet merített…
Pont, mint a Rankin/Bass.
Mehetünk, Mikulás?
…ami jogi problémákat eredményezett.
- Mi? - Mi?
Meghatározó karácsonyi filmek, vagy inkább Filmek, amiért bepereltek?
Ez a vitathatatlanul vicces.…
- Béna vagy! - …karácsonyi vígjáték…
A stúdiónak nem tetszett.
…sok kérdést vetett fel.
Totál meg vagy húzatva,
ha azt akarod, hogy Will Ferrell játssza a főszerepet…
- Ne! - …bármiben is.
És épp mint maga Kópé,
a karácsonyi klasszikus eredettörténete is szerény és ártatlan.
Oké. Most mit csináljak?
Ami a kitartás révén az egyik legmeglepőbb ünnepi klasszikussá nőtte ki magát valaha.
Maradjatok! Mindjárt leveszi a gatyáját.
Miért is lenne más?
MI A MANÓ
Meghatározó karácsonyi filmek a múltból.
Ideje elkezdeni a karácsonyi készülődést!
A Mi a manó egy mesés történet
egy magas, suta férfiról, aki manónak képzeli magát.
- Ez nevetséges! - Eléggé nevetséges.
- Célja, hogy megtalálja… - Apát!
- Aki dühproblémákkal küzd. - Pénz kell?
Az emberek idegein játszik…
- Ha megint manónak hívsz… - …és bajszot akaszt valakivel.
- Mindeközben szerelmes lesz… - Szerelmes vagyok, tudja meg a világ!
…és felolvasztja az apja kemény jégszívét.
Végül pedig megmenti a karácsonyt.
De ami a történet kezdetét illeti… az Északi-sarktól igen messze játszódik.
Ami azt illeti, az 1970-es évek Philadelphiájában indul,
egy fiatal zsidó fiúval, akinek szokatlan elképzelése volt a karácsonyról.
A hanuka csodás,
de a karácsonyban van valami különleges.
A karácsony nagyon különleges!
Lefutsz a lépcsőn. Ajándékok várnak.
- Azt se feledd, hogy… - Kint hideg van, bent meleg.
- De amit David a leginkább imádott… - Nagyon imádtam a karácsonyi filmeket.
- David ilyen filmeket nézett… - Állandóan!
1993-ig, amikor elhagyta Philadelphiát, és elutazott…
A gumibogyók szivárványos tengere mellett.
…hogy karriert csináljon Hollywoodban karácsonyi forgatókönyvíróként.
- De ehelyett munkába állt egy… - Fehérneműgyárban. Igen.
Az élet csodaszép.
Ha érdekelnek a spagettipántok, én vagyok az embered.
De Davidnek nem volt elég, hogy a fiatal férfiak álmát éli.
Los Angeles lesokkolt.
Karácsonykor forróság volt és fura hangulat,
ezért, hogy otthon érezzem magam,
kibéreltem egy csomó karácsonyi filmet.
De amikor ismét meglátta a gyerekkori kedvencét,
Davidnek fejében villanykörte módjára gyúlt fel egy ötlet.
A neve legyen…
Rudolf.
- Aki épp úgy, mint David LA-ben… - Rudolf egy különc.
Nem tud beilleszkedni.
- Elindul, hogy megtalálja a helyét. - Mehetünk, Mikulás!
És átérezvén a szegény, deformált rénszarvas balsorsát,
- David Berenbaumnak támadt egy ötlete… - Van egy ötletem.
- …ami örökre megváltoztatta a karácsonyt. - Egy óriási manót csináltam Rudolfból.
- És ezt az ötletet úgy hívták… - Mi a manó.
Ó, értem.
A szíve eltelt a Rankin and Bass-féle karácsonyi ártatlansággal,
és írni kezdett egy karácsonyi történetet
egy Kópé nevű manóról New Yorkban.
Nem tartozom sehová.
- A Mi a manó vicces. - Ez jó kezdet.
Dilis volt és abszurd.
De ettől még…
Egy karácsonyi film egyik védjegye az, hogy nagyon érzelmesnek kell lennie.
És a Mi a manó…
A Mi a manó érzelmi szála mindig is egy apa-fia történet volt.
Ami nagyon közel áll David szívéhez.
Az apám fiatalkoromban halt meg,
tehát a film érzelmi motivációja az apa utáni kutatás volt.
A történetmeséléskor tudtam…
Apa, szeretlek.
hogy tudok kapcsolódni hozzá ezen a szinten.
És tudtam, hogy azt szeretném, hogy Kópé ezt az utat járja be.
Most, hogy elkészült a forgatókönyv, eljött az ünnepi bevásárlás ideje.
Megmutattam az ügynökömnek. Tetszett neki.
És hamar beszállt egy stúdió is.
Az MPCA egy évre lefoglalta.
Ezzel a Mi a manó szilárd lábakon állt.
Rögtön el is kezdték a szereplőválogatást,
és nem meglepő, hogy a kiszemeltjük
a Saturday Night Live sztárhumoristája volt,
de nem az, akire gondoltok.
Chris Farley-vel akarták leforgatni a filmet.
Nézzétek, teljesen beborít a manópor!
- Úgy más film lett volna. - Egy film, amit David…
- Teljesen más. - …nem akart leforgatni.
És mivel ennyire fontos volt neki a forgatókönyve,
David úgy döntött, kivárja az egyéves szerződés végét…
hogy kiszállhasson belőle, és találkozzon valakivel
ebben a kávézóban. Valakivel, aki megértette őt.
A producerrel, Jon Berggel.
Találkoztam egy vadidegen íróval, miután elolvastam a szövegét.
Tök ismeretlen…
Tök ismeretlen voltam.
- …nincsenek referenciái, de tehetséges. - Mondhatni.
Menedzsert keresett, és én azt mondtam, leszek a menedzsere.
Épp ez kellett! Egy ember referenciákkal.
De én is tök ismeretlen voltam, és nem igazán voltak referenciáim.
De volt egy társa, Todd Komarnicki!
- Mikor Jon és David kávéztak… - Csak kávéra volt pénzünk.
- …Jon mondott valamit, amin rágódhatott. - Ebédre sem tudtam meghívni.
Akkor vajon mit tett le Jon az asztalra?
- Will Ferrell Kópé szerepében. - Bocs, hogy késtem.
Jonnal tudtuk, hogy ez a szöveg neki lett kitalálva.
Melyik a kedvenc bolygód?
Will eltalált valamit a Saturday Night Live-ban.
- Mit? - Az örök ártatlanságot.
Tekerj egy blázt tele barátsággal és bulival!
Valamiféle fény ragyogott belőle.
- Ezt figyu! - És Jon és Todd meglátása szerint…
- Ez fontos Kópé karakteréhez. - Imádok mosolyogni!
- Ezért tűnt tökéletesnek Will. - Ez menő lesz.
De vajon képesek-e meggyőzni a magas elvárásokkal rendelkező Davidet?
Remek. Fantasztikus! Csináljuk!
Igyekvésed ellenére a válasz helyes.
Csak az a kérdés, hogy Jon Berg meg tudja-e szerezni Will Ferrellt?
Hogyne tudnám!
És amint ideges nevetés tört fel az újonc producerből…
Vicces, de egy jó producernek néha
az a feladata, hogy átmegy kosarazni az ügynökéhez szombaton.
Jon bekötötte a fűzőit, és kosarazni ment.
Csak nehogy őt kosarazzák ki.
Jason Heymannel játszottam, Will Ferrell ügynökével.
Meséltem a filmről. Elolvasta, tetszett neki.
Elküldte Julie Darmodynak, Will akkori junior menedzserének.
Neki is tetszett. Felküldte a ranglétrán
Will nagyágyújához, Jimmy Millerhez. Neki is tetszett, és elküldte Willnek.
Végül Will is elolvasta, és a csapata azt mondta, benne van.
Így kezdődik a sztori.
- Tehát három ismeretlen elérte… - Ja.
- …hogy ez a fickó azt mondja… - Ja.
A legnagyobb kihívás az, hogy egy stúdió is azt mondja…
- Igen. - Hívogattam a stúdiós embereket.
Jó érveim voltak. Elmondtam, hogy szuper a forgatókönyv…
- Igen? - …és Will Ferrell beszállt.
Igen!
- Próbálom izgalmassá tenni. - Igen!
- Ennek ellenére… - Mindenki elutasított.
Mindent elszúrok!
Az egyik legkönnyebb dolog Hollywoodban azt mondani, hogy…
- Nem. - Legtöbbször azt kapod…
- Nem. - Nem?
Nem.
De valami mást is hallottak, ami megdöbbentő volt.
Azt mondták: „Totál meg vagy húzatva,
ha azt akarod, hogy Will Ferrell játssza a főszerepet…
Ne!
bármiben is.”
- Bár ő nem volt… - Tök ismeretlen.
- De Willnek nem volt… - Semmi referenciája.
-… a filmek világában. - Ez igaz.
Fogd be!
Nehéz elképzelni,
hogy volt olyan idő, amikor Will Ferrell még nem volt nagy sztár.
Mintha dilibogyót szedtem volna!
De Will akkor még csak a Diszkópatkányokat tudta felmutatni.
Ami nem igazán számított… átütő kasszasikernek.
Ami nem ért fel az elvárásokhoz.
Még nem csináltak filmet Willnek. Mi ezt akartuk.
Kiderült, hogy nem voltak egyedül.
Egyszer csak felhívott egy Cale Boyter nevű fickó.
Nagydarab férfi.
Rendben. Viszhall!
A fickó egy forgószél.
Ki maga?
Nagyszerű kérdés.
Cale Boyter ekkor pályakezdő volt, hangsúly a kezdőn,
a New Line Cinemánál.
Aminek a leghíresebb filmje akkoriban a…
Rémálom az Elm utcában.
És más különcködő horrorfilmek és különcködő vígjátékok.
- Még nem forgattak családi filmet. - Nem fura?
Vagy, Cale esetében, bármilyen filmet.
Még nem készítettem filmet. Nem tudtam, hogy megy ez.
De egy egyszerű vágytól hajtva…
Imádom Will Ferrellt! Bár többet látnám!
…a pályakezdő…
Fogtam a forgatókönyvet, elolvastam, és azt mondtam: „Ez hihetetlen jó!
Tökéletes lesz neki.”
Felhívtak, és azt mondták, szeretnék megvenni a jogokat.
Jó olyannal találkozni, akinek szintén fontos a manókultúra.
Visszatérhetünk a filmkészítés alapjaihoz. Tehát megvan a színész.
- Igen! - Megvan a stúdió is.
Igen.
- De még nem engedélyezték. - Nem!
Egy vagyunk a millió forgatókönyv közül, amiket rendezőknek küldözgetnek.
Bár kevés ilyen jó forgatókönyv van, az esélye, hogy rábólintsanak a rendezők…
Ron Howard, Steven Spielberg.
…szintén kevés volt.
A legmenőbb rendezők elérhetetlenek.
És a kevésbé menők…
Olyanokkal is volt megbeszélésünk, akik prostit akartak csinálni Jovie-ból.
Csak próbálom túlélni az ünnepeket.
Pont a szívétől akarták megfosztani a filmet.
Ahhoz, hogy jó rendezőt szerezzenek, huligánokká kellett válniuk.
Elkezdtünk találkozókat szervezni a Sulihuligánok forgatásain.
Sulihuligánokká.
Az a film Will Ferrellel, Luke Wilsonnal és Vince Vaughnnal.
Ez a legjobb nap!
Vince velünk lógott, amikor rendezőkről beszélgettünk,
és bedobta Favreau-t.
Tessék? Jon Favreau-t, a színészt?
Színészkedett pár dologban.
Jon Favreau vagy! Rocky Marciano, Deep Impact, Bárbarátok.
Akkor még senki sem tudta, hogy mire képes rendezőként.
- Vince Vaughn nagyon jól tudta. - Nagyágyú vagy! Nem is sejted.
Favreau még csak egy filmet rendezett. A Pofozó pénzmosókat.
POFOZÓ PÉNZMOSÓK
Vince Vaughn szerepelt a filmjében, de nem volt nagynevű rendező.
De leszerveztek egy találkozót.
- Egy apró tárgyalóban voltunk. - Ajánlom, hogy jó legyen!
Bejött, és három dolgot igyekezett kihangsúlyozni.
Első számú…
JON FAVREAU ÖTLETEI
Az első, amit letett az asztalra
egy könyv volt…
- Egy farmon élő barackról. - Nem. Egy könyv a…
- Rankin/Bassről. - Ácsi!
- A híres… - Rankin/Bass!
- A cég, amelyik kiadta… - A Rudolfot.
David kedvenc ünnepi filmjét.
- Imádtam. - Ez elég jó kezdet.
És az mondta, ebből kéne ihletet meríteni a jelmezekhez.
- Szerintem utalt is a Hermey nevű manóra. - Hermey!
Még nem végeztél festéssel?
Favreau nem csak David szövegének ötletességét látta meg,
- de azt is mondta… - „Stop-motion animációt akarok.”
„Így képzelem az Északi-sarkot. Pont, mint a Rankin/Bass.”
És mi azt mondtuk: „Ez elég klasszul hangzik.”
Eléggé mázlista együttállás, de a második dolog még inkább.
A második dolog az volt, hogy számára a karácsony
hihetetlenül különleges időszak volt.
Az anyja fiatalkorában hunyt el karácsony környékén.
Az apjával karácsonyi filmeket néztek, és együtt vigasztalódtak.
És John is biztos észrevette…
Idefelé jövet rádöbbentem.
…friss apaként, hogy…
- Ez egy apa-fia történet. - Kisfiú!
Olyasmit akart, amit megoszthat a gyerekeivel.
De tapasztalatlansága ellenére…
Amint meghallottam ezt, tudtam, hogy ő az emberünk.
- Várj! Még nem hallottuk a harmadikat. - Oké.
Harmadikként, és ezt merésznek tartottam, azt mondta…
Tudjátok, mit?
Erről majd mesélünk, ha már közeleg a karácsony.
Most elég annyit tudnotok, hogy…
Pontosan ezt akartuk hallani.
- Remek! Tehát felvették Jon Favreaut. - Ez izgatottá tett.
És ekkor a New Line Cinema vezetője, Bob Shaye azt mondta:
- Tudod, mennyibe kerül ez? - Nem tudom, tetszett-e neki a film.
Mindenesetre a New Line beárazta.
És ha a kreatív is tetszik mindenkinek…
Igen.
Tudod…
Hurrá?
Engedélyt kaptunk, és belevághattunk a filmbe.
- Hurrá! - Igen.
A nehézségek ellenére az ismeretlenek kaptak
úgy 30 millió dollárt a New Line-tól.
- És hagyták, hogy megcsináljuk a filmet. - Egy filmet az apai szeretetről.
Egy filmet a karácsony varázsáról.
- Egy filmet… - Egy egyfilmes rendezővel,
és stábtagokkal, akik még sosem forgattak.
Nem tudtam semmit.
Nos, majd időközben beletanulnak.
Kezdő producerként nem ismertem a ritmust és a folyamatokat.
Nem ismertük a különböző manővereket.
Csak azt tudtam, hogy okos és profi embereket kell felvennünk.
Szóval pontosan ezt tették.
Vicces. Mikor Jon hívott, épp ebben a szobában voltam.
Tehát otthon vagy!
Magyarázta az ötleteit.
- Azt gondoltam, remek. - Remek!
Felhívtak egy New York-i karácsonyi filmmel kapcsolatban.
Megkérdezte, van-e stop-motion tapasztalatom,
és mondtam, hogy van.
Hatalmas rajongója voltam Will Ferrellnek.
És ami a díszlettervezőt illeti…
- Zseniálisnak tartottam. - Lóghatnánk együtt.
A találkozón mondta, hogy olyat szeretne, mint a Rankin/Bass…
De nem akarta lekoppintani, ugye?
Nem tartottuk koppintásnak. Ihletet merítettünk.
Nyilvánvaló volt az ihlet.
- Mi? - Mi?
Úgyhogy elkezdtek dolgozni ezen.
Biztos voltam benne, hogy megállapodnak a Rankin and Bassszel.
Biztos vagy benne?
Nem a Lucasfilmről volt szó, a Csillagok háborújáról…
Pontosan. Nem kéne gondot okoznia.
Ha már csillagokról van szó, nekik is kellett pár filmcsillag.
Az egyik fontos első döntés az volt, hogy ki játssza Waltert.
- Üdvözöljék Garry Shandlinget! - Ő egy humoristazseni.
Ez nem könnyű nekem, de…
Nemet mondott.
De szerencsére végül ez vezetett a következő választáshoz,
aki James Caan volt.
- Jimmy Caan drámai színész volt. - Így is hívhatjuk.
- Nagyon, nagyon… - Dramatikus.
Csomó nagy filmben játszott.
Kemény fickó. Ő igazi pasis srác.
Ő Sonny Corleone!
Fröccsentsd az agyukat a puccos öltönyödre!
Ha valaki képes komolyságot és erőt vinni a karakterbe, akkor az…
James…
Caan.
- Lelkesen és izgatottan felkeresték. - Halló!
James Caan elolvasta, és szerencsére azt mondta…
Miért ne?
De amikor James Caan beszállt…
Szerintem mindannyian féltünk tőle egy kicsit.
…az azt jelentette, hogy James Caan ottlesz a forgatáson.
Hogy egyensúlyt teremtsenek, a producerek keresni kezdték
Kópé párját, Jovie-t.
A stúdió nagyon szerette volna, ha Jovie-t Katie Holmes játssza.
Eljött az időd.
- Nagy sztár volt. - Igaz.
Nem sikerült. Nem akarta a szerepet.
Hosszú történet.
Sok embert meghallgattunk.
- És én? - Meghallgattuk Zooey Deschanelt.
Zooey nagyon fiatal színésznő volt.
Még sosem volt igazi munkám.
Volt benne valami pimaszság, ugyanakkor kedves is volt.
Könnyű Zooey színészi tehetségét dicsérni.
- Ráadásul… - Jó hangja volt.
És szerettük volna megmutatni ezt is.
- Azt mondták Zooey-nak… - Jó leszel.
- És keresni kezdték a főnökét. - 15 centis szalagok!
Wanda Sykest akartuk.
- Mi kéne? - De az utolsó pillanatban lemondta.
Favreau ismerte Faizon Love-ot, felhívta, ő pedig bejött, és tett egy szívességet.
De a névtábláján Wanda van.
Olyan biztosak voltunk Wandában, hogy megcsináltattuk,
és Faizon így is hordani akarta.
Jon Favreau felhívott még pár embert,
hogy összeálljon a színészgárda.
- Favreau… - Halló!
…Bob Newhartot akarta Manópapának.
- És a… - Mikulás!
Mikulásnak pedig Ed Asnert.
Ez a legundorítóbb ötlet, amit hallottam.
Zseniális választások voltak.
És mindezt letudva Manhattan felé vették az irányt…
Tizenhárom nap alatt felvettük a lehető legtöbb karácsonyi képet.
A 13 napos előszereplős karácsonyi forgatás
New Yorkban kezdődött 2002 december 2-án,
kevés pénzzel és nagyon szűkös határidővel.
Gondolkoztam, hogyan vegyem fel az utcákat.
Hogy kapjuk el New York energiáját?
Hogyan nem lesz hamis?
És a válasz?
A legjobb mód erre az, ha tényleg igazi,
és ezért egyszerűen csak kiengedtük az utcára.
Összeállítottak egy kis csapatot, hogy spontán forgassanak.
Nagyon megtetszett nekünk ez a gerillastílus.
Legelőször a Lincoln Tunnelben forgattunk.
Nagyon féltettem Willt.
Bement az alagútba az operatőrrel.
- A falnak feszültek. - Kész őrület!
És ez csak az első snitt.
Aznap olyan snitteket vettünk fel, mint amikor Will játszik a forgóajtóval.
- Kirohan a forgalomba. - Rágót talál.
Forgattunk a Park Avenue-n.
A teleobjektíves snittet az Aranyoskámról neveztük el.
- És a statiszták? - Ők csak emberek.
Nem színészek.
- A fickó a piros edzőruhában… - Mikulás!
Ő csak éppen arra járt.
Odament emberekhez, hozzájuk ért…
Bármi megtörténhetett. Nagyon aggódtam emiatt.
- A színész, aki miatt a többiek aggódtak… - Sonny Corleone!
…hamarosan megérkezett.
Azt pletykálták, nem könnyű Caannal dolgozni.
Hogy az a…
Mind hallottunk már sztorikat arról, hogy James Caan
egy kicsit… vad.
A hírnevére való tekintettel a vadember tett egy bejelentést.
- Az első napján… - Mondott egy beszédet.
„A nevem James Caan, de azt akarom, hogy úgy ismerjetek,
mint Jimmy, az Álom.”
Jimmy, az Álom.
„Ha valaki kérdezi, milyen James Caannal dolgozni,
azt akarom, hogy az jusson az eszetekbe: ‘Jimmy, az Álom? Egy álom!‘”
Ez tetszik.
Hála a produkciós osztálynak,
amikor másnap bejöttünk,
átírták a hímzést a székén, és az állt rajta, hogy ”Jimmy, az Álom”.
- Így hát… - Jó éjszakát.
…a James Caannal kapcsolatos aggodalmak nyugovóra tértek.
- Nos… - Vagy mégsem?
Meséld el, mit gondolt a körfényedről!
„Ugye ezt a ****t nem teszed fel a kamerára?”
- Ez fura volt. - Így ismertem meg Jamest.
Mikor Greg és James megismerték egymást, búcsút is kellett venniük New Yorktól.
Sziasztok!
De még leforgatták a megható finálét.
- Az ünnep szelleme hajtja a szánt. - Igen, azt. És találtak egy helyet…
A Sixth Avenue és a Central Park South kereszteződése
volt az egyetlen hely, ahol leforgathattuk.
Mindenki énekel, és egyre nő a karácsonyi lelkesedés.
A karácsony szelleme elindítja a szánt,
és végül Walter is énekel.
Az éneklés nagyon megérintett.
Nagyon örömteli pillanat.
Ezzel a végéhez ért a New York-i forgatás.
De mikor a pályakezdő Cale Boyter elvitte a videókat a New Line-hoz,
az örömteli érzések bizonytalansággá változtak.
Emlékszem, hogy Bob behívott az irodájába, és elindította a lejátszást.
Will volt rajta. Az apja elsétál mellette, és ő meglátja. „Apa!”
És azt mondta: „Szerinted ez vicces?”
- Bob nem rejtegette a véleményét. - Bobnak nem tetszett.
Béna vagy!
Bátran a főnöke szemébe nézve a pályakezdő azt mondta…
„Szerintem nagyon vicces.”
A hazugságok trónján ülsz.
„Mindent nagyon komolyan veszel.
És ha a kontextusából kiragadva látod a videókat, nem viccesek.”
Végül ahelyett, hogy lemondja a filmet, és kirúgja a pályakezdőt…
Talán kivívtam a tiszteletét azzal, hogy nem futamodtam meg,
mert ***** vicces volt.
A New Line kétségeiről mit sem tudva,
a stáb ünnepi hangulatban hagyta el New Yorkot.
Az egészet New Yorkban vettük volna fel, ha van rá pénz, de ennyire telt.
Mint sok más filmes stáb, a kanadai Vancouverben kötöttek ki.
Sokkal olcsóbb kanadai stúdiókban forgatni.
De a vancouveri díszletek nem voltak elég szélesek.
Az Északi-sarkhoz kellett egy bizonyos táv, ahol nincs útban semmi.
Tehát jegelniük kellett a forgatási terveket…
kanadai stílusban.
Egy PNE nevű közösségi hokipályán rendezkedtünk be.
Ahol rengeteg helyük volt.
Elég mély volt, hogy megformázzuk a díszletet, és kivilágítsuk a hátteret.
És itt építették fel Mikulás falvát.
- A Rankin/Bass filmekre alapoztuk. - Ki nem?
Minden díszlet fehér volt. Ez feltűnőbbé tette a színes karaktereket,
és úgy döntöttünk, ez lesz a díszletünk stílusa.
De ezt a stílust 1964-ben találták ki,
a Mi a manó pedig 2003 digitálisan feljavított korában készült.
Akkoriban száguldott a technológia.
- Az egyszer biztos! - Ne!
- Habár hasítottak… - Az extrém grafikai processzorok.
- Jon Favreau… - Jössz?
- Hová? - …nem akart beszállni.
Felmászhatnál a vonatra.
Jon nem akart digitális effekteket használni.
Szerintem nem akarta, hogy ódivatúnak hasson a film.
Így hát amikor az átlagos méretű Kópét vették fel a manók világában…
Leginkább erőltetett perspektívát használtunk.
Az erőltetett perspektíva snitt jön!
Az erőltetett perspektíva elvileg egyszerű filmes trükk.
Tömörítéssel készül. Mintha egymás mellett állnának,
de a színészek igazából három méterre állnak egymástól.
Senki sem ott van, ahol gondolnád. Ezt már 50-60 éve nem használják.
Újra feltaláltuk a kereket.
Egy fura, billegő kereket, ami lassan indult el.
Kezdjünk egy próbával! Felkészülni!
Legelőször egy egész nap elment egy kép beállításával, amit fel se vettek.
Míg Greg tele volt önbizalommal…
Tudtam, mit csinálok.
…mások nem igazán.
A New Line aggódott. „Működni fog ez?”
Az első reggel végére a producerek annyira idegesek voltak,
hogy elvitték a videókat a laborba, előhívatták őket,
és megnéztük őket ebéd közben.
Mindenkinek akad hely a jók listáján.
És mindenki lelkendezett: „Működik!”
Erre én: „Persze, hogy működik. Ha nem működne, kirúgnának.”
Ez valóban jó perspektíva.
De még Greg odafigyelésével is
- nagyon szoros határidővel dolgoztak. - Ketyegett az óra.
Jonnak el kellett engednie az erőltetett perspektívát. Megcsúsztunk.
Egy kicsit alulteljesítettem a mai kvótát.
És ez nem tetszett Joe Bauernek, aki azt mondta…
Elmegyek, és átgondolom.
Utálom, hogy ezt kérem, de be tudnál segíteni?
Létrehoztunk még egy csapatot, és minden éjjel bejöttünk…
- Lusta disznó! - …és beállítottuk a snitteket.
Hónapokig nem volt szabadidőm.
De az igazság az, hogy imádtam.
Nem vágytam arra, hogy máshol legyek.
Esetleg lehetnél velünk.
Oké.
Ahogy Joe, Kópé is leült Manópapa apró lábaira.
Hogyan készült azt, amikor Will Bob Newhart ölébe ült?
A lábak egy gyerekhez tartoztak.
Tákoltunk egy állványt. A fiú egy ugródeszkán fekszik.
Bob Newhart egy másik széken ül három méterre.
Ekkor úgy tűnt, a perspektívatrükkjeik nem ismernek határt.
- Lassan, Kópé! - Egy valós méretű srác volt az előtérben.
Mögötte volt egy kis ülés egy négyéves fiúnak,
aki a vállára tette a kezét,
Bob Newhartnak pedig hajladoznia kellett, hogy: „Jaj, óvatosan!”
Mindez egy snitt miatt.
És így snittenként felvették Mikulásfalva összes jelenetét.
Végül 47 erőltetett perspektívás beállítást vettünk fel,
ami óriási mennyiség.
Talán túlságosan is.
És nem mindegyik került bele a filmbe.
- De a film nyilvánvaló ihletője miatt… - Rudolf!
Volt egy elem, amit muszáj volt átemelniük.
- Jon stop-motion animációt akart. - A nap hőse, Jon Bauer pedig tudta…
- Tudtam, kit hívjak. - Rendben, hajrá!
Charlie Chiodo vagyok, a testvérem pedig Stephen.
Helló, a nevem Stephen Chiodo, az öcsém pedig Edward.
A Chiodo Brothers családi vállalkozás. Három tesó.
Tesók, akik stop-motion effekteket készítenek Los Angelesben.
Szeretjük azt hinni, hogy a cégünk különlegességgel szolgál.
Szentséges…
Nem feltétlen karácsonyi rezüméjükkel…
- Ez egy csőbomba. - …ez életre szóló lehetőség volt.
Gyerekkorunk óta filmeztünk, és a Rankin/Bass film inspirált minket.
Ja, világos.
Ennek megfelelően az első snitten
Narvál úr hosszú, veszélyes agyara látható.
Jon úgy írta le a jelenetet, amiben megjelenik a narvál,
hogy az agyar úgy emelkedjen ki a vízből, mint a Chrysler Building.
És tudjátok, ki Narvál úr hangja?
Szia, Kópé!
- Remélem, megtalálod az apád. - Nem, nem ő.
Jon Favreau volt a narvál hangja.
- Remélem, megtalálod az apád. - Kösz, Narvál úr!
Míg a Chiodo tesók dolgoztak, Jon Favreau Rankin/Bass előtti tisztelgése
egyre közelebb került… egy lehetséges karambolhoz.
Bocsi!
Mert egy szörnyű dolog volt készülőben.
- Jött egy rossz hír. - Baj volt a jogi engedélyekkel.
A New Line jogi osztálya aggódni kezdett.
Féltek, hogy túl sokat loptunk a Rankin/Basstől.
- Mi? - Mi?
Felmerült a kérdés, hogy van-e jogunk lemásolni a jelmezeket.
Ezt biztos tisztázta már valaki.
Ki itt a producer?
Azt hittük, letudtuk a jogi ügyeket, és minden tuti,
tehát nekiláttunk a filmnek.
De a New Line jogi osztálya másképp gondolta.
És hirtelen ügyvédek bukkantak fel köztünk.
Ügyvédekkel forgattunk.
Bejöttek a művészeti osztályra azzal, hogy: „Hol a hivatkozás?
Honnan van ez az ötlet?”
Csapdába estünk!
Azt kérdezték: „Mennyit ihletődtetek?”
És mi azt mondtuk, elég sokat.
A Rankin/Bass inspiráció tagadhatatlan volt.
- Ez igaz. - Bejött Favreau,
és az első megbeszélésen az asztalra vágta a könyvet.
De most neki kellett kivágnia magát.
A producer azt mondta nekem, nem biztos, hogy kiadható a film.
Emlékszem, hogy Jon egy miniatűr manókanapén ült,
és a tenyerébe temette az arcát.
Hogy átvészeljék a törvény viharait, a stáb akcióba lépett.
- Mit csináljunk? - Előkerült egy kék jelmez Kópénak.
Egy napig próbálkoztunk. Leforgattunk valamit az eredeti jelmezben,
majd Will átöltözött,
és újravettünk mindent a másik jelmezzel.
- De volt ezzel egy nagy gond. - Nagyon elől jártunk már.
Ha a zöld jelmez nem lesz engedélyezve, mindent újra kell venniük!
- Istenem! - És ezt senki sem akarta.
Elárulnád, mit szeretnél csinálni?
Az egyik ötlet az volt, hogy…
Fessük át a kabátját digitálisan? Vagy… nem is tudom.
Végül a filmet fenyegető veszély egy kicsit… ügyefogyottnak bizonyult.
Gyors jogi lépéseket kellett tennünk.
Végül bebizonyítottuk, hogy minden szabályszerű.
Szerencsére pár okos ember megoldotta.
Most, hogy legyőzték a szörnyet, felvették a New York-i belső jeleneteket,
amiket… hol is forgattak?
Nem egy Kmart volt, de úgy nézett ki.
Egy bezárt elmegyógyintézet volt.
Tényleg! Egy elmegyógyintézet!
Azt gondoltam, tökéletes a New Line-nak.
De a díszlettervező, Rusty Smith dolga volt, hogy a filmnek is az legyen.
Át kellett alakítanunk ezt a komor elmegyógyintézetet.
A rendőrséghez remek volt,
de az egyik leghátborzongatóbb hely volt, ahol valaha voltam.
Miért ne lenne az?
De amikor eltűntek a viharfelhők,
egészen sokoldalúnak bizonyult a hely,
ugyanis itt vették fel…
Az árvaházat, a szerkesztőséget.
Francisco! Ez mókás szó!
Hobbsék lakását.
- Mivel kezdjük? - A fényekkel!
- Imádom a fadíszítős trükköt. - A csillagot hogy tegyük fel?
- És a csillag jön. - Megoldom.
Ez a „Texas switch”.
Látod a főszereplőt, Will Ferrellt.
Elmegy, hogy megnézze a fát,
majd a kaszkadőr nekifutásból felugrik a kanapéról,
és eldől a fa.
Vágás nélkül.
Tudjátok, hogy ez nem én vagyok, ugye?
Míg Will Ferrell a humorért felelt a diliházban,
Zooey Deschanel adta a film szívét.
Dühös, hogy a Gimbelben kell dolgoznia ebben a röhejes jelmezben.
Tetszik a kilátás?
De a Kópé által sugárzott fénytől…
Valakire ráférne egy karácsonyi ének!
- Tűnés! - …megolvad a szíve.
De legyünk őszinték! Mind elolvadtunk, amikor meghallottunk a hangját.
Tudtuk, hogy jó a hangja, és Favreau azt akarta, hogy Jovie és Kópé duettezzen.
Ha valaki énekelni kezd, és jó benne,
mindig derűvel és meglepetéssel reagálunk.
- Kifelé! Ne nézz rám! - És a meglepetések nem értek véget…
- Csikis! - …mert Will bevetette
az SNL-es imprótudását.
Újra, Will! Hátha szorosabb lesz.
Felvesszük a forgatókönyv szerint, majd a változtatásokkal.
„Bírjuk egymást!” Nem tudom, mondanám-e ezt.
Kópésabbá kell tennünk.
- Will bohóckodása megnevettette a stábot. - Ennyi!
- De a színésztársára másképp hatottak. - Apa!
Mi az?
Bár igyekezett ő lenni…
- Jimmy, az Álom. - …Will másképp gondolta.
Will egyfolytában próbálta felidegesíteni James Caant.
- És James Caan nem nevetett. - Amikor a csiklandozást forgattuk…
- Csikiharc! - …Jimmy Caant ide-oda dobálta.
A második felvétel után azt kérdezte: „Felvettük már?”
- Apa! - Mi az?
James próbálta leállítani, de Will folytatta.
- Apa… - Nem állt le.
- Szeretlek. - Most már aludj!
Te szeretsz?
Will kitartó színészkedésének…
- Apa! - …voltak előnyei!
Nagyon jól működött
a kettejük közti feszültség.
- Ő az apám. - De ha nem óvatos…
- Kiváltott! - …az álom rémálommá válhat.
Amikor Kópé felidegesítette a rendőrségen, és az üvegnek nyomta…
Mit akarsz? Pénzt?
…az egész stáb meglepődött.
Veszélyes feszültség van köztük.
De csak egy ember tudta kihozni a legjobbat James Caanból.
- És nem Will az. - Tűnés innen!
A forgatás egyik utolsó napján Jon Favreau…
- Suttogott valamit Jimmy fülébe… - Én is imádok suttogni.
…és eljátszotta a jelenetet. - Nem érdekel, hová mész.
Az sem, hogy manó vagy!
Az sem, hogy dilis vagy! Az sem, hogy a fiam vagy!
Tűnj el az életemből! Most!
A kérdés az volt…
„Mit suttogtál a fülébe?”
Fav azt mondta: „Emlékeztettem,
hogy ő a ki****ott Sonny Corleone.”
Gyere ide! Túlságosan magadra veszed.
Remek. Ennyi!
New Yorktól Vancouverig az élőszereplős forgatás véget ért.
„Ó, máris vége?”
Akkor indulhat a vágás.
Ekkor döntöd el, milyen lesz a film.
Tehát miközben Jon Favreau és a vágó, Dan Lebental ezen dolgoztak…
- Tetszik, amikor fejhangon énekel. - Örökbe fogadtak!
…a Chiodo testvérek keményen dolgoztak. Vagy közepesen keményen.
Pár stop-motion jelenet még nem volt kész.
Egy embert vágtak be helyette, nagy szivacsfejjel.
- Egyébként ne egyél sárga havat! - Tudom.
- Felhívtak, hogy lesz egy tesztvetítés. - Levetítették a New Line-nak.
Jon úgy gondolta, ha a stop-motion rész nem kerül be a vetítésre,
ki is vághatják.
Félő volt, hogy száműzik a Mi a manó stop-motion alapjait.
- Sosem fogsz beilleszkedni! - De miért?
Jon félt, hogy a New Line spórolni akar.
Nem hittek annyira a filmben, mint Jon.
De a naptárra pillantva…
Egy napunk volt leforgatni Jon határidejéig.
Jobb nekilátni!
Oké! Így hát Teresa Drilling, egy csodás, keményen dolgozó animátor
azt mondta nekünk: „Csak adjatok kávét, és leforgatom egy nap alatt.”
Huszonhét órán át dolgozott egyhuzamban.
És azt hiszem, 12 kannányi kávét ivott.
- Ez lehetett… - A világ legjobb kávéja!
- Mert… - Időre kész lettünk. Bekerült a tesztre.
És ezennel elkészült Jon Favreau látomása.
A New Line tartott egy nagyon picike
tesztvetítést kollégáknak, barátoknak és családtagoknak.
Megnéztük. Még az ideiglenes zenék voltak benne.
De a stop-motion kész volt.
És ahogy megnézték a Mi a manót a legelső alkalommal…
Felülmúlta a filmről alkotott elvárásaim.
A szívem… dalra fakadt.
Ez tökéletes lett.
És amint hátradőltek, sütkérezve a meleg…
vetítőfényben a vígjátékot élvezve,
elérkezett a szívmelengető finálé ideje.
És beindul a motor, és elsüvítenek…
VÉGE
És ennyi. Lement a film. Stáblista.
Azt hittem, kihagytak egy tekercset.
- Teljesen megdöbbentem. - Mi maradt ki?
Nem volt benne az ünnep szelleme, ami elindítja a szánt,
Walter és a többiek éneklése,
és az emberek vágóképei, akikkel Kópé találkozott.
Mind eltűnt. Nem volt benne.
A varázslatos karácsonyi befejezés nélkül félő volt, hogy elveszik a film szíve.
Mi a **** történt?
Történt valami a film leforgatása és a tesztvetítés közt.
A Sulihuligánok.
Sulihuligánok? Dehát az úgy 25 perce történt.
Leforgatták a Sulihuligánokat.
De még nem jött ki.
De amikor kijött, pár hónappal a Mi a manó előtt…
Eget rengető volt.
A filmsztár, Will Ferrell megmutatta magát.
Pucéran futunk! Igen!
Will szuper volt abban a filmben. Eléggé berobbant.
De hogy hatott ez a Mi a manóra?
A filmünkben Frank, a „Tank” szerepelt…
*****ra kinyír téged!
…sárga harisnyában.
Imádok mosolyogni!
- Legalább volt rajta ruha. - Drágám!
Itt vagyunk mi, ezzel a negédes, nagyon kedves és aranyos filmmel.
Szerintem a New Line nagyfőnökei nem igazán tudták, mi legyen.
Az emberek nem tudták, hogy a Mi a manó viccei
- működnek-e a Sulihuligánok nézőinél. -Tehát a New Line változtatott.
- Halló! - Felhívott Jon.
Beszélnünk kell.
Épp a vágáson dolgoztak.
Tetszett nekünk a vége, tehát meghagytuk.
Lényegében leadta a vágását,
és elmesélte nekem, hogy a New Line elvette tőle a filmet.
Miután kiszakították Jon szorításából, a film a New Line kezei közé került.
Újra akarták vágni egy másik filmmé.
Blue, a tesóm vagy!
Olyannak akarták, mint egy átlagos vígjáték.
És talán így is lett volna, ha a stáb engedi.
Annyira elköteleztük magunk Jon víziója és módszerei mellett,
hogy nem sikerült nekik.
Nem tudták újravágni valami mássá, ami a stúdió szerint jobb lett volna.
A Mi a manó a velejéig a Mi a manó volt.
Nem hagyhatod figyelmen kívül a film gyökereit. Lehetetlen.
Azért működik máig, mert nem veszítette el a varázsát.
Hit, fény, szeretet. Ezek hajtják a világot.
Így a New Line új esélyt adott Kópénak, és letesztelte Jon eredeti fináléját.
Behívták a Sulihuligánok nézőit,
és… bumm!
Akkor már tudtuk, hogy ez a film nagyon különleges.
A többi már történelem.
Ez a jó rész, amikor minden kifizetődik.
- A film nem csak kifizetődött… - Megrengette a falakat.
…de mindenki elvárásait túlszárnyalta.
A Mi a manó nagyon meglepett, mert őszintén azt hittem, utálni fogom.
Álomszerű látni egy filmet, amit te írtál.
- Talán pont az Álom az oka. - James Caan tényleg egy álom volt.
Jó ezt hallani.
Vagy a régmúlt idő karácsonyi filmjeinek szelleme.
- Kilőjük a szemed, kissrác! - Vagy ez a „Wanda” névtáblás fickó.
- Bármi is legyen az oka… - Úristen, ez tényleg jó!
És a toplistákon is jól szerepelt.
A kiadás utáni második héten mi álltunk a jegyeladási lista élén.
Ki gondolta volna, hogy ennyi pénzt hoz?
És nem csak pénzt hozott.
A Mi a manó volt az ugródeszka,
ami a fiatal, tapasztalatlan filmeseket Hollywood sztratoszférájába repítette.
És Jon Favreau egyike lett a top tíz
legtöbbet kereső rendezőnek, és leforgatta a Vasembert…
- Bosszúállók! - …és pár Bosszúállók filmet.
És bébi Yodát is elhozta a The Mandalorian világába.
- Várjunk, ez is egy Rankin/Bass… - Mi?
Nem. De a Mi a manó sztárja, nos…
Will Ferrell egyértelműen Amerika egyik legkedveltebb vígjátékszínésze lett.
- És nem kérdés… - Ron Burgundy vagyok.
…hogy miért.
Will alakítása a film maga.
Ő a film motorja, szíve és lelke.
- Will nélkül nincs Mi a manó. - Szeretlek.
Will Ferrell nagyon hűen hozta azt, amit elképzeltem
az első kávétól kezdve David Berenbaummal.
Az első kávétól, amit… itt ittak meg…
- Hát újra itt. - Hát igen.
A helyen, ahol a kávé mellett egy tervet is kifőztek.
Emlékszel, hogy ott volt az irodám?
Nem akartam messze menni az első találkozóra.
Megértem. Ha nem jövünk ki jól, könnyen leléphetsz.
- „Dolgom van…” - Igen, persze.
Nézd ezt a helyet!
- Nézd! - Megváltozott.
Más lett. Az ablakok nem voltak itt. Azt hiszem. Ugye?
Nem voltak. Nekem tetszik.
Akkoriban még az egyikünknek sem volt semmi tapasztalata…
Egyikünk sem filmezett még, és a forgatókönyved miatt találkoztunk,
ami ötletes volt és nagyon vicces.
Összejött a megfelelő ötlet, a megfelelő stáb,
a megfelelő színész és rendező.
Jonny Favs!
Már az első kreatív ötletelésen sikerült egymásra hangolódnunk.
Az első megbeszéléstől kezdve látszott, hogy Jon Favreau illik a képbe.
Nézd meg a kaput!
A dolgod az, hogy elérd, hogy mindenki egy vízión osztozzon.
Egy vízión, ami három egyszerű dologból áll.
Ó, tényleg! Mi is volt a harmadik?
Harmadikként, és ezt merésznek tartottam, azt mondta…
Mondd már!
Azt mondta, egy örök érvényű karácsonyi klasszikust akar.
Ezzel próbált meggyőzni minket, és el is érte.
Ez az én mázlim.
Jon Favreau kívánsága, hogy örök érvényű filmet forgasson…
Klassz szöveget írtál, és a remek filmet forgattunk.
…valóra vált.
Olyan filmet akartunk csinálni, ami átível a generációkon.
Ha már generációkról van szó…
mikor a srácok a családi film mellett döntöttek,
komolyan gondolták.
Ez a fickó Will Ferrell kisöccse.
Húzz a Gimbelbe!
Greg Gardiner lánya is megjelent.
És Kópé rég elveszett anyukája?
- Ő is… valaki. - Valaki?
- Életem szerelme! - Bocs, Todd. A feleséged.
Még a bébi Kópét is Jon Favreau fia alakította.
Jon az egyéves fiának akart filmet készíteni.
Azt akarta, hogy meleg legyen és szívből jövő,
és minden család otthonába eljusson.
Ettől elérzékenyülök.
És épp úgy, mint a karácsony szelleme…
Gyakran egy emberrel kezdődik.
Ez Dave Berenbaummal kezdődött,
aki leült, és megírt valamit, és hitt benne, miközben senki más…
Senki sem állt az oldalán.
Amikor a megírtam a filmet, egy fiú nézőpontjából írtam.
És most már apa vagyok, szóval…
az, hogy ma megmutathatom a filmet a gyerekeimnek,
a világot jelenti nekem.
Amikor David megírta a Mi a manót,
többet alkotott egy vígjátéknál,
többet egy szívmelengető filmnél.
Én mindig… Én mindig itt leszek neked.
Az üzenete talán még a karácsonynál is fontosabb.
Az apám fiatalkoromban halt meg.
Ez a film az apa utáni kutatásról szól.
A szöveg írásakor azt szerettem volna, hogy Kópé sikerrel járjon ebben.
Szóval a film végén,
amikor Walter megöleli Kópét…
Nekem erről szól a film.
Fiam, szeretlek.
A Mi a manó öröksége tehát az, hogy egy családról szóló film
vált a családi karácsonyi filmek netovábbjává.
Szóval küldjünk szeretetet a stábnak is,
mert nekik hála
a film nem csak mesélt a szeretetről, de a készítésében is volt…
- Szeretet. - Szeretet.
- Sok szeretet. - És fény.
És ez enyhített egy kicsit a világ sötétségén.
Varázslatos. Tényleg varázslatos.
És ez a karácsony valódi jelentése.
Boldog karácsonyt!
VÉGE
****nak érzem magam, ahogy ezt fogom.
A feliratot fordította: Sáfrány Anna Viola