ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Najava.
Godine 2003., velik i relativno nepoznat muškarac radosno je plesao na stolu u...
napuštenoj umobolnici.
Nikad u životu nisam bio na strašnijem mjestu.
Potpuno je lud.
-Ludo ili ne… -Bilo je suludo!
...ovaj bezvremeni voljeni film 20 godina ispunjava svijet božićnim veseljem…
Pjevajući na sav glas.
-S postavom… -Potpunih anonimusa.
-I ponekog poznatog. -Jimmy the Dream. Meni je bio kao san.
Ali ova nadahnuta božićna zabava nije se pojavila niotkuda.
-Želim stop-animaciju. -Bila je nadahnuta...
Baš kao Rankin i Bass.
Idemo, Djede?
Nakon čega su uslijedili pravni problemi.
Što?
Jesu li ovo Filmovi zbog kojih smo tuženi?
Ova neupitno urnebesna božićna komedija...
-Nije se svidjela studiju. -...bila je pod povećalom.
Potpuno ste ludi ako mislite da bi Will Ferrell trebao biti glavni...
-Ne! -...u bilo čemu.
Kao i sam Buddy,
-ovaj božićni klasik skromnih početaka... -Dobro. Što da sad radim?
...ustrajnošću je izrastao
u jedan od najneobičnijih božićnih klasika svih vremena.
Ostanite tu, svući će hlače.
Zašto bi bilo drukčije?
VILENJAK
Ovo su Božićni filmovi naših života.
Vrijeme je za pripreme za sljedeći Božić.
Vilenjak je priča o visokom čudaku koji misli da je vilenjak.
-To je smiješno! -Podosta smiješno.
-U život mu se vraća... -Tata!
-Koji je razjaren. -Hoćeš novac?
-Svima diže živac. -Izlazi!
-Nazoveš li me još jednom vilenjakom... -I skine jednu bradu.
-Sve to dok se zaljubljuje... -Zaljubljen sam i briga me tko zna.
...i grije očevo ljutito, hladno srce.
A na kraju spašava Božić.
Što se tiče početka ove priče, pa...
Počinje daleko od Sjevernog pola.
Zapravo, počinje ovdje, 1970-ih u Philadelphiji,
jednim mladim židovskim klincem pomalo neobičnog pogleda na Božić.
Hanuka je sjajna,
ali ima nešto posebno u Božiću.
Božić je poseban na mnogo načina.
Sjuriš se dolje. Darovi čekaju.
-I ne zaboravite da je... -Vani hladno, a unutra toplo.
-Ali David je ipak najviše volio... -Ja doista volim božićne filmove.
-Gledao je filmove... -Iz sata u sat.
Dok sat nije otkucao 1993.,
-kad je otišao iz Philadelphije... -i plovio morem šarenih bombona...
… sve do Hollywooda, u potrazi za karijerom scenarista božićnih filmova.
-No prvo se zaposlio u... -Tvornici donjeg rublja. Da.
Doista divan život.
Znao sam sve o bretelama.
Ali život kakav bi poželio svaki mladić nije mu bio dovoljan.
Los Angeles me šokirao.
U božićno je vrijeme bilo vruće i čudno i,
kako bih se osjećao više kao kod kuće,
posuđivao sam božićne filmove.
No kad se ponovno povezao s jednim miljenikom iz djetinjstva,
Davidu se upalila žaruljica.
-Zvat ćemo ga... -Rudolph.
Baš poput Davida u Los Angelesu...
Rudolph se ne uklapa. I zato ide na put saznati gdje pripada.
Idemo, Djede?
Poistovjećujući se s mukom sirotoga soba, Davidu Berenbaumu sinula je ideja...
-Imam ideju. -...koja će zauvijek promijeniti Božić.
Pretvorio bih Rudolpha u golemog vilenjaka.
-Tu je ideju nazvao... -Vilenjak.
Aha, da.
Sa srcem koje puca od božićne nevinosti producentskoga dvojca Rankin i Bass,
David se hvata posla na božićnoj priči o vilenjaku Buddyju u New Yorku.
Ne pripadam nikamo.
-Vilenjak je smiješan. -Dobar početak.
Šašav je i apsurdan.
Ali opet...
Jedno od obilježja božićnog filma jest da mora imati veliko srce.
-Stoga je za Vilenjaka... -Emocionalno putovanje priča o ocu i sinu.
Davidu je to bilo vrlo blisko.
Otac mi je preminuo kad sam bio mali,
pa je potraga za ocem ono što emocionalno pokreće film.
I znao sam da se kroz priču...
Tata, volim te.
...mogu povezati na toj razini.
Znao sam da je to put kojim želim da Buddy pođe.
Kada je oblikovao scenarij, vrijeme je bilo za božićnu kupnju.
Agentici se svidio scenarij.
Zatim je dobio studio.
MPCA uzima prava na godinu dana.
I tako je Vilenjak prohodao.
Odmah su se bacili na dodjelu uloga.
Ne čudi što su se odmah odlučili za legendu Saturday Night Livea,
ali ne onu na koju mislite.
Htjeli su da ovo bude film Chrisa Farleyja.
Hej, pogledaj me, prekriven sam vilenjačkom prašinom!
-To bi bio drukčiji film. -Film kakav David
zapravo nije htio snimiti.
Budući da mu je bilo toliko stalo do scenarija,
David je odlučio da prođe godinu dana...
kako bi prestala ugovorna obveza i kako bi upoznao nekog u ovom kafiću.
Nekog tko ga je istinski razumio.
Nekog poput producenta Jona Berga.
Sastajem se s nepoznatim scenaristom nakon čitanja scenarija.
Potpuni je anonimus...
Bio sam anonimus.
-… koji nema iskustva, ali je nadaren. -Recimo.
Trebao je menadžera i rekao sam da ću mu ja biti menadžer.
Samo je trebao nekoga s iskustvom.
I ja sam bio anonimus bez iskustva.
Ali imao je partnera, Todda Komarnickog.
-Kad su se našli na kavi... -Jer smo imali samo za kavu.
-...Jon mu je dao ideju. -Kad već nisam mogao platiti ručak.
Što je onda Jon mogao iznijeti na stol?
Will Ferrell kao Buddy.
Oprostite što kasnim...
Jon i ja znali smo da je scenarij skrojen za njega.
Koji ti je najdraži planet?
Will je uvijek znao zakucati jednu stvar.
-Što? -Vječnu nevinost.
Smotajte pljugicu zajedništva i funka.
Isijavao je nešto posebno.
Jon i Todd smatrali su...
-To je ključno za Buddyja. -Volim se smiješiti.
-Zato je Will bio savršen. -Ovo će biti fora.
Ali obzirom na Davidove visoke standarde, hoće li ga uspjeti uvjeriti...
Odlično! Sjajno! Može.
Unatoč trudu, točno ste odgovorili.
Sad je bilo pitanje može li Jon Berg dobiti Willa Ferrella?
Naravno da mogu.
Smijući se nervozno kao producent početnik...
Biti dobar producent katkad znači
igrati košarku kod agenta u subotu ujutro.
Jon se pripremio se za ubacivanje.
Pa i preskakanje prepreka.
Igrao sam s Jasonom Heymanom, Ferrellovim agentom.
Predstavio sam film. Svidio mu se.
On šalje scenarij Julie Darmody, tadašnjoj Willovoj menadžerici.
Njoj se sviđa. Šalje ga velikoj zvjerki u Willovu životu, Jimmyju Milleru.
Jimmyju se scenarij sviđa i šalje ga Willu.
Will ga je napokon pročitao, njegovi kažu da je zagrijan za ideju,
i tu počinje putovanje.
-Naš tim od tri anonimusa… -Da.
-...od poznate je face dobio... -Da.
-Sad je najveći izazov da i studio kaže... -Da.
Zovem studije. Smislio sam kako predstaviti film u dizalu.
U principu, kažem da imam sjajan scenarij i da Will Ferrel sudjeluje.
Da!
-Pokušavam ih navabiti. -Da!
-Međutim… -Svi su odbili. Svi.
Ne mogu ništa učiniti kako treba.
Jedna od najlakših stvari u Hollywoodu jest reći…
-Ne. -Najčešće čujete...
-Ne. -Ne?
Ne.
No čuli su još nešto zaista šokantno.
Rekli su da smo potpuno ludi ako mislimo da Ferrell treba biti glavna uloga...
Ne!
...u bilo čemu.
-Nije baš bio... -Potpuni anonimus.
-Istina je da Will… -Nije baš imao iskustva.
-...što se tiče filmova. -Točno.
Začepi.
Teško je i misliti da je postojalo vrijeme prije nego što je bio velika zvijezda.
Osjećam se kao da pijem lude tablete!
Ali Will je tada imao samo Noć u Roxburyju.
Koji baš i nije rasturio kino-blagajne.
Nije opravdao očekivanja.
Prvi smo htjeli imati Willa u fokusu.
No izgleda da nisu bili jedini.
Iz vedra me neba nazvao izvjesni Cale Boyter.
Baš komad muškarca.
Dobro. Bok.
Kao da upoznaješ oluju.
Tko si ti?
To je sjajno pitanje.
Cale Boyter bio je mlađi direktor, s naglaskom na mlađi, u New Line Cinema.
Taj je studio tad bio poznat po filmu...
Strava u ulici brijestova.
Kao i drugim provokativnim hororima i komedijama.
-Nisu snimili obiteljski film. -Nije li čudno?
Ili u Caleovom slučaju, bilo koji film.
Nikad nisam snimio film. Nisam znao što se događa.
Vođen jednostavnom željom...
Obožavam Willa Ferrella. Hoću više Willa Ferrella.
-...mlađi izvršni direktor je... -Pročitao scenarij i oduševio se.
Ovo je savršeno za njega.
Nazvali su me i rekli da žele ekskluzivna prava.
Lijepo je upoznati još jednog ljubitelja kulture vilenjaka.
Evo nas na osnovama produciranja. Napokon si dobio glumca.
-Da! -Zainteresiran je i studio.
Da.
-Ali film još nije odobren. -Ne!
Sad si samo jedan od milijun scenarija koje ljudi šalju redateljima.
Iako je scenarij bio jedan od milijun,
-šansa da dobiju željene redatelje... -Ron Howard, Steven Spielberg.
-...jedna je naprama milijun. -Nećeš dobiti nekoga s A-liste.
A ovi s B-liste…
Neki od njih htjeli su da Jovie bude prostitutka.
Samo pokušavam prebroditi blagdane.
Išli su protiv duše samoga scenarija.
Kako bi privukli pravog redatelja, vratili su se danima slave.
Sastajali smo se gdje god su snimali Dane slave.
Ozbiljno, Dani slave.
Film u kojemu glume Will Ferrell, Luke Wilson i Vince Vaughn.
Najbolji dan ikad.
Vince se družio s nama dok smo razgovarali o redateljima
i predstavio je ideju Favreau.
Glumcu po imenu Jon Favreau?
Glumio je u koječemu.
Ti si Jon Favreau. Rocky Marciano, Žestoki udar, Swingeri.
Nitko nije znao za što je sve sposoban kao redatelj.
-Vince Vaughn je dobro znao. -Nemaš pojma koliko si gala.
Favreau je tad snimio jedan film. Počeo je s Mafijašima početnicima.
Glumio je Vince Vaughn, ali Favreau nije bio redateljski teškaš.
Ipak su ga pozvali na sastanak.
-U sobičku smo za sastanke. -Bolje da bude dobro.
Došao je i fokusirao se na tri stvari.
Prva ideja?
Prvo nam je stavio na stol knjigu o...
-Breskvi koja živi na farmi. -Ne. Knjigu o...
-Rankinu i Bassu. -Čekaj malo!
-U smislu... -Rankin/Bassa.
-Produkcijska kuća iza… -Rudolpha.
Davidovog omiljenog božićnog filma. To je bio dobar početak.
Rekao je, „Ovo se treba odraziti na estetiku kostimografije.”
Spomenuo je i vilenjaka Hermeya.
Hermey!
Zar još nisi obojio to?
Favreau je vidio očitu inspiraciju u Davidovom scenariju,
a čak je i rekao...
„Želim stop-animaciju.”
„Ovako zamišljam Sjeverni pol. Baš kao Rankin i Bass.”
A mi smo rekli, „To zvuči prilično kul.”
Zvuči i kao sretna podudarnost, pogotovo njegova druga ideja.
Druga stvar, Božić je njemu bio
jedno vrlo posebno vrijeme.
Mama mu je preminula oko Božića dok je još bio dijete.
On i njegov otac nosili su se s boli gledajući božićne filmove.
Jon sigurno nije mogao promašiti.
Pogodilo me to iz sve snage.
I sam je netom postao otac.
-To je film o ocu i sinu. -Dečko je.
Htio je nešto što će podijeliti s djecom.
-Unatoč redateljskom neiskustvu… -Čim sam to čuo, znao sam da je on taj.
-Čekaj. Nismo čuli treće. -Dobro.
A treće što je rekao, što se meni učinilo ambicioznim...
Znate što?
Reći ćemo više o tome pred Božić.
Zasad samo trebate znati...
Upravo smo to htjeli čuti.
Sjajno! Tako su zaposlili Jona Favreaua…
Bio sam uzbuđen.
… a glava New Line Cinema, Bob Shaye, rekao je na to...
-Znaš li koliko će to koštati? -Ne znam je li mu film po ukusu.
Svejedno su podvukli račun.
A kad su zadovoljni kreativnim timom...
Da…
Kužiš?
Hura?
Dali su nam zeleno svjetlo da snimimo film.
-Hura! Da.
Prkoseći izgledima, ovi su anonimusi dobili od New Linea 30 milijuna dolara.
Pustili su nas na miru da snimamo.
Film o očinskoj ljubavi.
Film o čaroliji Božića.
-Film… -Tipa koji je snimio jedan film.
Producenata koji ništa nisu producirali.
A ja ništa ne znam.
Morat će sve naučiti u hodu.
-Nisam ništa znao o produkciji. -Nismo razumjeli različite manevre.
Ja sam samo znao da trebamo ljude koji znaju što rade.
Tako je i bilo.
Baš smiješno. Jon me nazvao. Bio sam u ovoj sobi.
Kod kuće si.
Počeo je objašnjavati svoje ideje.
Sve mi je bilo sjajno.
Dobio sam poziv za snimanje božićnog filma u New Yorku.
Pitao me imam li iskustva sa stop-animacijom. Imao sam.
Obožavala sam Willa Ferrella.
A što se tiče scenografa...
-Genijalan je. -Trebali bismo se družiti.
On je doista htio da ovaj film bude u stilu Rankina i Bassa.
Ali ne baš kopija, zar ne?
Nama je film samo bio nadahnut.
-Vrlo očito nadahnut. -Što?
Počeli su raditi na tome.
Vjerovao sam da će se dogovoriti s Rankinom i Bassom.
Jesi li siguran?
Nije to bio Lucasfilm. Nisu to Ratovi zvijezda.
Točno. Ne bi trebalo biti problem.
Kad smo već kod zvijezda, svakako su trebali pokoju.
Jedna od prvih važnih odluka bila je uloga Waltera.
-Pozdravite Garryja Shandlinga! -On je komičarski genij.
Nije mi lako, ali…
Odbio je.
Srećom, to nas je dovelo do sljedećeg na popisu, a to je bio James Caan.
-Jimmy Caan bio je karakterni glumac. -U najmanju ruku.
-Ja sam... -...karakteran.
Bio je u nevjerojatnim filmovima.
Opak tip. Muškarčina.
Sonny Corleone!
Razneseš im mozak po odijelu Ivy Leaguea.
Ako bi itko mogao dati težinu ulozi, to bi bio…
James...
Caan.
-Nestrpljivo su stupili u kontakt. -Halo?
-Caan je pročitao scenarij i rekao... -Zašto ne?
-Ali ako je James Caan pristao… -Svi smo ga se malkice bojali.
...to znači da će James Caan biti na snimanju.
Radi postizanja ravnoteže,
producenti su počeli tražiti nekoga za Buddyjevu partnericu Jovie.
-Studio je htio da to bude Katie Holmes. -Tvoj trenutak.
-Velika zvijezda. -Jesam.
Nismo je dobili. Nije to htjela.
Duga priča.
-Na audiciji su bili mnogi. -A ja?
-Između ostalih i Zooey Deschanel. -Bila je tad mlada glumica.
Nikad nisam imala pravi posao.
Ima tu nekakvu drskost, ali i toplinu.
-Lako joj je sipati hvalospjeve. Ali... -Ona i sama pjeva.
Htjeli smo to izvući na vidjelo.
-Rekli su Zooey... -Bit ćeš kul.
-I krenuli joj tražiti šefa. -Mašnice od 15 cm.
-Zbilja smo htjeli Wandu Sykes. -Što hoćete?
Ali odustala je u zadnji tren.
Favreau je poznavao Faizona Lovea, koji je došao i učinio nam uslugu.
Ali na pločici s imenom stoji Wanda.
Bili smo već napravili i pločicu za nju,
pa ju je on odlučio nositi.
Jon Favreau uputio je još nekoliko poziva da zaokruži glumačku postavu Vilenjaka.
Favreau je htio Boba Newharta kao Taticu Vilenjaka.
-A za... -Djeda!
-Htio je Eda Asnera za Djeda Mraza. -Nešto najodvratnije što sam ikad čuo.
Bio je to genijalan odabir.
S tim odabirom kreću na Manhattan...
...da u 13 dana izvučemo što više Božića.
Dakle, 13 dana božićnog snimanja počinje u New Yorku 2. prosinca 2002.,
s ograničenim budžetom, a pogotovo vremenom.
Pokušavao sam smisliti kako snimiti ulice.
Kako ćemo dobiti energiju New Yorka? Kako da ne ispadne lažno?
A odgovor je?
Najbolji način da ne bude lažan jest da bude stvaran, a to je na ulici.
Okupili su malu ekipu za snimanje u hodu.
Potpuno smo prigrlili taj gerilski stil.
Prvo smo snimili tunel Lincoln.
Bio sam prestravljen zbog Willa. Ušao je u tunel s kamermanom.
-Stisnuti su uza zid. -Suludo.
A to je bio samo prvi kadar.
Tog smo dana snimili Willa u rotirajućim vratima.
-Ubacuje se među aute. -Pronalazi žvakače.
Onaj dugi kadar na Park Avenueu nazvali smo Tootsie-kadar.
-A statisti? -Sve stvarni ljudi, nisu glumci.
-Tip u crvenom odijelu za trčanje… -Djedice!
On se samo našao tamo.
Ako prilaziš ljudima i diraš ih, svašta se može dogoditi. To me brinulo.
-Ostale je brinuo glumac... -Sonny Corleone!
...koji je taman trebao doći.
Govorkalo se da nije lako raditi s Jamesom Caanom.
Mislim da smo svi čuli priče o Jamesu Caanu kao divljaku.
Da održi reputaciju, divljak je nešto najavio.
-Prvog je dana… -...održao govor.
„Zovem se James Caan, ali želim da znate da sam ja...
-Jimmy the Dream.” -Jimmy san snova.
„Kad vas netko pita kako je raditi s Jamesom Caanom,
želim da odmah kažete da je to san snova.”
Sviđa mi se.
Zaslugom našeg produkcijskog odjela, promijenjeno mu je ime na stolcu.
Pisalo je „Jimmy the Dream”.
Time su se pozdravili sa svim brigama oko suradnje s Jamesom Caanom.
-Pa… -Jesu li?
Reci im što misli o prstenastoj lampi.
„Nećeš valjda imati ono sranje na kameri?”
-Čudno. -Tako sam upoznao Jamesa.
Baš kad su se upoznavali, bilo je vrijeme reći zbogom New Yorku.
Zbogom.
Ali prvo su snimili onaj dirljivi kraj.
-Saonice pokreće božićni duh. -Da, taj. I našli su mjesto…
Na križanju Šeste avenije i južnog dijela Centralnog parka. Savršeno za tu scenu.
Svi pjevaju i božićni se duh širi svijetom.
Božićni duh koji pokreće saonice,
a Walter na kraju pjeva.
Pjevanje me zbilja dotuklo.
Baš topao trenutak.
Time je završeno snimanje u New Yorku.
No kad je mlađi izvršni direktor Cale Boyter donio snimke u New Line,
trenuci topline postali su trenuci neodlučnosti.
Sjećam se da me Bob pozvao u ured i pustio film.
Bio je to Will. Tata prolazi i spazi ga.
„Tata!”
Pitao me mislim li da je to smiješno.
Bilo je jasno što Bob misli.
Bobu se nije svidjelo.
Glup si!
Hrabro gledajući šefa u oči, mlađi izvršni direktor rekao je...
Da, jako je smiješno.
Sjediš na prijestolju laži.
Sve shvaćaš vrlo ozbiljno.
Kad gledaš te grube snimke izvan konteksta, ne tražiš smijeh.
Umjesto da odustane od Vilenjaka i otpusti mlađeg izvršnog direktora...
Možda je u sebi cijenio to što se nisam dodvoravao, bilo mi je vraški smiješno.
Blaženo nesvjesna New Lineovih briga, ekipa napušta New York u božićnom duhu.
Sve bismo snimili u New Yorku da smo si mogli priuštiti.
Kao i mnogi filmovi, završili su u Vancouveru u Kanadi.
Jeftinije je snimati u studijima u Kanadi.
Ali nijedna pozornica nije bila dovoljno široka.
Za Sjeverni pol trebala nam je određena udaljenost, bez prepreka.
Zato su planovi za snimanje zamrznuti...
u kanadskom stilu.
Prebacili smo se na javno hokejsko klizalište.
Napokon pregršt prostora.
I dovoljno dubine da možemo oblikovati okoliš i osvijetliti pozadinu.
Ovdje su izgradili selo Djeda Mraza.
Tražili smo stil Rankina i Bassa.
-Tko nije? -Svi su setovi bijeli.
To je omogućilo da se istaknu svi ti šareni likovi.
Odlučili smo da to bude filmski jezik našeg seta.
Ali on je kreiran 1964., dok Vilenjak nastaje u digitalnom svijetu 2003.
-Tehnologija se ubrzano razvijala. -Itekako.
-Čak i s novim valom... -...grafičkih procesora.
Jon Favreau nije bio za to.
Bilo bi ti bolje da se ukrcaš.
Htio se kloniti digitalnih efekata.
Nije htio da jednoga dana sve izgleda zastarjelo.
Stoga su za snimanje Buddyja u svijetu malenih vilenjaka...
Koristili smo prisiljenu perspektivu.
Prelazimo na prisiljenu perspektivu.
To je jednostavan filmski trik, teoretski gledano.
Radi se kompresijom. Trebali bi biti jedan do drugoga,
ali ustvari su tri metra udaljeni, nitko nije ondje gdje se čini.
To se nije radilo 50, 60 godina.
-Kao da ponovno otkrivate kotač. -I to klimav i spor kotač.
Evo ga. Proba. Svi na mjesta.
Produkcija je izgubila cijeli prvi dan na jedan kadar koji nije snimljen.
Greg je bio vrlo samouvjeren...
Znao sam što radim.
-...za razliku od drugih. -New Line se brinuo hoće li to upaliti.
Producenti su već prvo jutro bili toliko nervozni
da su odmah odnijeli snimke u laboratorij na obradu,
i gledali smo ih već tijekom ručka.
Ima mjesta za sve na popisu Dobre djece.
Svi su bili oduševljeni.
Da nije funkcioniralo, već bih dobio otkaz.
Dobra perspektiva.
Ali čak i uz Grega koji sve pomno prati,
-pritiskali su ih rokovi. -Sat je otkucavao.
Jon je morao zaboraviti na prisiljenu perspektivu. Zaostajali smo.
Neću stići ispuniti današnju normu.
To baš nije sjelo Joeu Baueru, koji je rekao...
Smislit ću nešto.
Mrzim to raditi. Možeš li mi pomoći?
Postavili smo drugu jedinicu i dolazili bismo svaku večer.
Lijena guzica.
Pripremali smo kadrove.
Četiri mjeseca nisam odmorio.
Ali bilo je toliko zabavno da nigdje drugdje ne bih radije bio.
Možda ovdje s nama?
Dobro.
Kako je Joe sjeo, tako je i Buddy, na malene noge Tatice Vilenjaka.
Kako da Will sjedi u krilu Boba Newharta?
Noge koje dolje vire dječje su.
Montirali smo to tako da leži na odskočnoj dasci.
Bob Newhart na drugoj je stolici tri metra dalje.
Više nije bilo ograničenja za trikove s prisiljenom perspektivom.
-Ne prebrzo, Buddy. -U prvom je planu taj mali.
Iza njih je sjedalo za četverogodišnjaka koji mu stavlja ruke preko ramena,
a Bob Newhart mora se nagnuti i viknuti, „Hej, pazi!”
Sve to za jedan kadar.
Kadar po kadar, snimili su cijelo selo Djeda Mraza.
Imali smo na kraju 47 postavki za prisiljenu perspektivu, što je mnogo.
Možda i malo previše.
Nije sve ni završilo u filmu.
-Ali zbog očite inspiracije filma... -Rudolph.
...trebalo je uključiti jedan element.
-Jon je znao da želi stop-animaciju. -Jon Bauer spasio je dan i znao...
-Znao sam koga nazvati. -Samo nastavi.
Ja sam Charlie Chiodo i imam brata Stephena.
Bok, ja sam Stephen Chiodo i imam mlađeg brata Edwarda.
Braća Chiodo obiteljski su posao. Tri brata.
To su braća koja rade s efektima stop-animacije u Los Angelesu.
Volimo misliti da braća Chiodo stvaraju nešto posebno.
-S ne baš božićnim životopisom... -To je cijevna bomba, Jobriath.
...to je bila prilika života.
Snimamo filmove od malih nogu, a Rankin i Bass su nas nadahnuli.
Da, ima smisla.
Sasvim prikladno, u njihovom prvom kadru bila je dugačka opasna kljova g. Narwhala.
Kako je Jon opisao scenu u kojoj se Narwhal pojavljuje,
htio je da kljova izroni iz vode poput Chryslerovog nebodera.
-A tko je dao glas g. Narwhalu? -Bok, Buddy.
-„Nadam se da ćeš naći tatu.” -Ne, nije on.
Jon Favreau je glas Narwhala.
-Nadam se da ćeš naći tatu. -Hvala.
Dok su braća naporno radila, Favreauova posveta Rankinu i Bassu
gotovo je doživjela...
-...nesreću. -Oprosti!
Dogodit će se nešto strašno.
-Bila je neka loša vijest. -Imamo problema s odobrenjem.
Pravni odjel New Linea počeo se brinuti.
Bojali su se da smo previše toga ukrali od Rankina i Bassa.
Što?
Postavljalo se pitanje prava na kopiranje kostima.
Valjda ste to već riješili? Tko uopće producira film?
Mislili smo da smo pravno sve dogovorili i da je sve u redu, pa smo snimili film.
Ali pravni odjel New Linea imao je neke druge zamisli.
Odjednom su se pojavili odvjetnici.
Odvjetnici na snimanju.
Odvjetnici koji ispituju scenografe „Odakle ova referenca? Odakle vam to?”
U klopci smo!
Pitali su, „Koliki je taj utjecaj?”
Rekli smo im da je popriličan.
-Nisu skrivali utjecaj Rankina i Bassa. -Istina.
Favreau je već na prvom sastanku bacio knjigu na prokleti stol.
Sad im se ta knjiga odbila o glavu.
Producent je rekao da film možda ne bude pušten u distribuciju.
Sjećam se kako je Jon sjedio na minijaturnom kauču držeći se za glavu.
Kako bi prebrodili ovu oluju, produkcija je krenula u akciju.
-Što ćemo? -Pojavio se plavi Buddyjev kostim.
Isprobali smo to jedan dan.
Prvo smo snimali s originalnim kostimom,
a zatim sve to s Willom u drugom kostimu.
-Ali ovo je bio veliki problem. -Već smo daleko odmakli.
Ne odobre li zeleni kostim, morat će snimati sve ispočetka!
-O, Bože! -Nitko to nije htio.
Hoćeš li mi reći što želiš učiniti?
Jedno od rješenja bilo je...
Promijeniti kostime digitalno... Ne znam.
Međutim, na kraju im pravne prijetnje... nisu pokazale zube.
-Samo malo brzog pravnog posla. -Na kraju je sve bilo odobreno.
Neki pametni ljudi riješili su sve.
Kad su zauzdali to čudovište trebalo je snimiti njujorške interijere,
a snimili su ih u... pa...
Nije bio Kmart, ali izgledalo je tako.
Bila je to zatvorena umobolnica.
To je to! Umobolnica.
Savršeno za New Line.
Scenografkinja Rusty Smith morala je to učiniti savršenim za Vilenjaka.
Morali smo prenamijeniti tu drakonsku psihijatrijsku ustanovu.
Odlična je za policijsku postaju, ali nikad nisam bio na strašnijem mjestu.
Zašto bi bilo drukčije?
Ali kad su se olujni oblaci razišli, uvidjeli su da je ova zgrada svestrana
jer su ovdje snimili...
Sirotište. Kompaniju Greenway Press.
Francisco, zabavno.
Stan Hobbs.
-Što ćemo prvo? -Lampice.
Sviđa mi se štos kad ukrašava drvce i mora staviti zvijezdu na vrh...
Zovemo ga „teksaška zamjena”.
Vidiš glavnog glumca, Willa Ferrella.
Vraća se pogledati, ali umjesto njega kaskader skače s kauča...
i drvce padne na njega.
Sve iz jednog kadra.
Znaš da to nisam ja, zar ne?
Dok je Will Ferrell donio smijeh,
Zooey Deschanel donijela je srce.
Ljuti se što je zapela u Gimbelsu i što radi u tom blesavom kostimu.
Uživaš u pogledu?
Ali beskrajni Buddyjev optimizam...
-Nekome treba božićna pjesma. -Odlazi.
...je rastopi.
Budimo iskreni. Svi se rastopimo kad čujemo kako pjeva.
Znali smo da zna pjevati, a Favreau je htio duet Jovie i Buddyja.
Kad vidiš da netko zna pjevati, uvijek te to oduševi i iznenadi.
Van! Ne gledaj me!
Iznenađenjima ovdje nije kraj.
Will je iskoristio svoje SNL-ovske improvizacijske vještine.
Ponovi to, Wille.
Snimite kako je zapisano jednom i onda opet s alternativama.
Kompići smo. Ne znam bi li Buddy rekao „kompići”.
Mora biti više Buddy.
Will je uveseljavao cijeli tim.
Rez!
Ali ne i svog glumačkog partnera.
Tata?
-Što? -Iako se trudio da bude...
-Jimmy the Dream. -Will je prkosio.
Will stalno namjerno radi stvari koje nerviraju Jamesa Caana.
-James Caan nije impresioniran. -Kad smo snimali scenu golicanja...
Jimmy Caan kojeg dira drugi muškarac.
Nakon dva pokušaja pitao je jesmo li gotovi.
-Tata? -Što?
James to pokušava okončati, ali Will mu nikako ne da.
-Volim te. -Spavaj.
Voliš li me?
Willova nemilosrdna izvedba imala je svoje prednosti.
To je bilo sjajno, u smislu napetosti između njega i njegovog sina.
Ali ako nije oprezan, san snova može postati noćna mora.
Kad se naljuti na Buddyja i pritisne ga na staklo...
Što želiš? Novac?
… svi iz ekipe kažu, „Opa! Ovdje frcaju opasne iskre”.
Ali samo je jedna osoba mogla skroz uzrujati Jamesa Caana.
-Nije to bio Will. -Gubi se odavde.
Jedan od zadnjih dana snimanja, Jon Favreau...
-...šapnuo je nešto Jimmyju... -I ja volim šaptati.
...uz scenu iz filma.
Briga me kamo ideš. I jesi li vilenjak. Briga me što si lud! I što si mi sin!
Gubi se iz mog života, odmah!
Pitanje je bilo…
Što si mu šapnuo?
Fav je rekao, „Podsjetio sam ga da je on Sonny Corleone”.
Dođi. Shvaćaš ovo previše osobno.
Odlično. Rez.
Od New Yorka do Vancouvera, napokon je završilo snimanje.
Što? Gotovo je?
Sad ćemo riješiti montažu.
Tad odlučuješ kakav će film biti.
Dok su Jon Favreau i montažer Dan Lebental odlučivali o tome...
-Sviđa nam se ovo gdje pjeva visoko. -Bio sam posvojen...
...braća Chiodo naporno su radili. Dobro, donekle naporno.
Dio stop-animacije nije bio dovršen. Netko je hodao s velikom glavom od pjene.
-Usput, nemoj jesti žuti snijeg. -Znam to.
No onda su nam javili da nam predstoji probna projekcija.
To je projekcija za New Line.
Ne bude li sekvence stop-animacije dotad, Jon je mislio da će možda biti izbačena.
Stop-animacijskim korijenima prijetilo je izbacivanje.
-Nikad se nećeš uklopiti! -Ali zašto?
Jon je bio zabrinut da New Line želi uštedjeti.
Nisu toliko vjerovali u film kao Jon.
-Ali pogledavši kalendar... -Imali smo jedan dan da snimimo to.
Opa! Na posao.
Teresa Drilling, ta nevjerojatna, radišna animatorica,
rekla je, „Dajte mi kave i snimit ću vam ovo za jedan dan”.
Radila je gotovo punih 27 sati.
Mislim da je popila 12 lončića kave.
-To je zasigurno bila... -Najbolja kava na svijetu.
-Zato što su... -Ispoštovali rok za projekciju.
Time je vizija Jona Favreaua bila spremna za gledanje.
Bila je to New Lineova probna projekcija za zaposlenike, prijatelje, obitelj.
-Gledamo film s privremenom podlogom. -Ali ne i privremenom stop-animacijom.
I kad su svi po prvi put počeli gledati Vilenjaka...
Nadišlo mi je očekivanja od samoga filma.
Srce mi je zapjevalo.
To je to, sto posto.
I dok su tako udobno smješteni upijali toplinu...
projekcije komičnih vrhunaca,
došlo je vrijeme za završnicu uz onaj kraj koji grije dušu.
Motor se upali i oni odlete...
KRAJ
I to je to. To je film. Ide odjavna špica.
Mislio sam da su preskočili rolu.
-Bio sam šokiran, u najmanju ruku. -Što je nedostajalo?
Nema božićnog duha koji pokreće saonice,
a Walter na kraju pjeva, svi pjevaju i vidimo sve ljude koje je Buddy upoznao.
-Hej! -Sve je to nestalo. Nije bilo u filmu.
Bez čarobnog božićnog kraja, Vilenjak bi mogao izgubiti srce.
Što se, kvragu, dogodilo?
Jedna se stvar dogodila između snimanja i testiranja, a to je film Dani slave.
-Dani slave? To je bilo prije 25 minuta. -Film je bio snimljen,
ali još nije izašao.
Ali kad je izašao, prije Vilenjaka...
Rasturio je.
-Will Ferrell dao je sve na pladnju. -Idemo trčati goli! To!
-Will je rasturio u tom filmu. -Je li to rasturilo i Vilenjaka?
Odjednom smo imali film u kojemu taj lik...
Ubit ću te!
...nosi žute tajice.
Volim se smiješiti.
-Barem nosi nešto na sebi. -Bok, dušo!
Mi smo imali taj svoj slatki, topli, nježni film.
Mislim da šefovi New Linea nisu znali što treba učiniti.
Ljudi su se pitali hoće li vilenjačke šale upaliti kod publike Dana slave.
New Line je napravio zamjenu.
-Halo? -Jon me nazvao.
-Želim razgovarati. -Bio je usred montaže.
Sviđa nam se taj završetak, pa ga koristimo.
On je napravio svoju verziju
i javio mi da mu je New Line oduzeo film.
New Line je Vilenjaka istrgnuo iz ruku Jona Favreaua.
Pokušali su ga montirati u nešto drugo.
Blue, ti si moj dečko!
Htjeli su napraviti običnu komediju.
Što bi se možda i dogodilo da nije bilo ekipe.
Bili smo toliko predani Jonovoj viziji i izvedbi
da nisu to mogli učiniti.
Nisu mogli od filma napraviti nešto što je studio smatrao boljim.
Vilenjak je bio Vilenjak do srži.
Ne možeš napustiti korijene filma. Ne možeš to promijeniti.
Film funkcionira jer nikad nije izgubio srce.
Vjera, svjetlo, ljubav. To pokreće svijet.
New Line je Buddyju dao novu šansu i testirao Jonov originalni kraj.
Dvorana puna publike Dana slave,
i odjednom... bum!
Tad smo znali da imamo nešto posebno.
A ostalo je povijest.
Ovo je zabavni dio. Ovdje se sve isplati.
-Vilenjak se nije samo isplatio… -Sve je pomeo.
Nadmašio je sva očekivanja.
Vilenjak me potpuno iznenadio jer sam očekivao da ću ga mrziti.
Vidjeti film koji si napisao, to je poput sna.
-Možda upravo zbog sna. -James Caan bio je san snova.
Volim to čuti.
Ili pojavljivanja duha minulih božićnih filmova.
-Ostat ćeš bez oka, mali. -Ili čak zbog ovoga tipa s imenom Wanda.
-Ma koji razlog bio... -O, Bože, ovo stvarno funkcionira.
Da. Funkcionira i na blagajnama.
U drugom tjednu puštanja bili smo najgledaniji.
Tko je znao da će nastaviti zarađivati?
Zapravo i više od toga.
Vilenjak je bio odskočna daska skupini mladih, neiskusnih filmaša
u holivudsku stratosferu.
Jon Favreau postao je jedan od najvećih redatelja svih vremena,
kao i producent franšiza Iron Mana i Osvetnika.
Čak je i donio na svijet bebu Yodu u Mandalorijancu.
Je li to još jedan Rankin/Bass...
Ne. Ali što se tiče zvijezde Vilenjaka,
Will Ferrell postao je jedan od najomiljenijih američkih komičara.
-I nema sumnje… -Ja sam Ron Burgundy.
...zašto.
Willova izvedba nosi ovaj film.
On je doslovno pokretač i srce i duša filma.
-Bez Willa nema Vilenjaka. -Volim te.
Ono što je Will Ferrell učinio bilo je toliko vjerno onome što sam zamislio
na prvoj kavi s Davidom Berenbaumom.
Prvoj kavi koju su popili… ovdje.
-Evo nas opet. -Evo nas.
Dva obična tipa popili su kavu i osmislili plan.
Sjećaš se da je ondje bio moj ured.
Nisam htio ići daleko za prvi sastanak.
Razumijem. Ako ne uspije, samo odeš preko puta.
-„Moram nešto obaviti.” -Da.
Pogledaj ovo mjesto.
-Pogledaj. -Drukčije je.
Ovi prozori nisu bili ovdje. Mislim da nisu, zar ne?
Ne. Sviđa mi se uređenje.
Ti i ja, dvojica koji tad još ništa nisu napravili...
Nismo snimili film, ali sjeli smo na kavu zbog tvog scenarija
sa sjajnim, urnebesnim konceptom.
To je bila prava ideja, s pravim producentima, zvijezdom i redateljem.
Jonny Favs!
Na prvom kreativnom sastanku razmišljali smo identično.
Od prvog sastanka bilo je jasno da je Jon Favreau kao stvoren za to.
Provjeri vrata.
Trebaš se samo pobrinuti da svi dijele istu viziju.
Viziju koja uključuje tri jednostavne stvari.
O, da. Što je ono treće?
Treće što je rekao, a meni je zvučalo ambiciozno, bilo je...
Hajde, reci.
Rekao je kako želi bezvremeni božićni klasik.
To je bio njegov izvorni plan i uspio je.
Sretan sam što jest.
Želja Jona Favreaua da snimi bezvremeni božićni klasik...
Napisao si sjajan scenarij za sjajan film.
...ostvarila se.
Svakako smo htjeli snimiti film koji će se održati kroz naraštaje.
Kad smo već kod naraštaja,
ovi su ljudi doslovno snimali obiteljski božićni film.
Ovo je mlađi brat Willa Ferrella.
Vrati se u Gimbels!
Tu je i kći Grega Gardinera.
A Buddyjeva izgubljena mama?
-I ona je netko. -Netko?
-Ljubav mog života! -Pardon. Toddova supruga.
Čak je i beba Buddy sin Jona Favreaua.
Rekao je da želi snimiti film za sina.
Htio je topao film pun duše,
koji će se gledati u domu svake obitelji,
i to me pogađa.
Poput samog božićnog duha…
Često počinje s jednom osobom.
Počelo je s Daveom Berenbaumom,
koji je sjeo, napisao nešto, i vjerovao u to dok nije bilo nikoga
tko bi mu pružio podršku.
Kad sam pisao film, pisao sam ga kao sin.
A sad sam otac, pa mi…
činjenica da danas mogu pokazati taj film svojoj djeci...
znači sve.
Kad je David napisao Vilenjaka,
napisao je nešto više od komedije,
više od dirljivog filma.
Uvijek ću biti uz tebe.
Možda i važnije od samoga Božića.
Otac mi je preminuo kad sam bio mali. Ovaj film govori o potrazi za ocem.
To je ono što sam htio da Buddy postigne.
Na samome kraju,
kad Walter zagrli Buddyja,
to je za mene taj film.
Sine moj, volim te.
Vilenjak je film o obitelji koji je postao vrhunski božićni obiteljski film.
Pružimo ljubav i Vilenjakovoj obitelji,
jer zahvaljujući njima ovo nije samo film o ljubavi,
-nego je i napravljen s mnogo... -Ljubavi.
-Mnogo ljubavi. -I svjetla.
… što je malkice umanjilo tamu na svijetu.
To je čarolija. Zaista je čarobno.
A to je pravo značenje Božića.
Sretan Božić!
KRAJ
Osjećam se tako glupo držeći ovo.
Prijevod titlova: Bilanda Ban