"W"... què?
WURG 94.9, L'ímpetu.
La casa del rock de Haddonfield.
Soc Willie el Nen i no hi pots fer res.
NIT DE HALLOWEEN 2019
Corey, ets el meu salvavides.
-Hola. -Com et va? Passa.
Roger! Hi ha el Corey!
Sento avisar-te a última hora. L'Andrea té mal de panxa
-i m'ho acaba de dir. -No passa res.
És la festa de l'empresa del Roger, a mi tant me fa,
però... Roger!
Tant de bo sigui millor cuidant nens que el jardí!
A la primavera, hauria de pensar a plantar perennes.
Les hortènsies equilibrarien el sanguinyol.
Estalvies per anar a la universitat? On vas dir que anaves?
Sol·licitaré diferents graus d'enginyeria.
Estalvio aquest any per anar-hi la tardor que ve.
Jeremy, hi ha el cangur!
Jeremy!
Jeremy! Oh! T'agafaré!
-Aterratge forçós! Bum!
M'ensenyes a fer un bombarder?
El millor de tots els temps.
-El papa sap fer el millor. -Sense pressió.
Sí, ja ho provaré, company.
Faràs bondat amb el Corey?
Corey, puc parlar amb tu?
-Sí. -Ja ve el bombarder.
Posaré les txutxes a l'entrada. Que les agafin els nens.
Agafa el que vulguis de la cuina.
Ha fet pa de carbassó. Boníssim.
-Tens el meu número per a emergències. -OK.
Però serem a prop.
T'he de dir una cosa.
Des de l'últim Halloween,
els fets i els titulars sobre Michael Myers...
El Jeremy té por de la foscor.
De nit, es fa pipí al llit.
I l'hora d'anar a dormir és difícil.
Que et sento!
Li puc llegir un conte o així. En té cap de favorit?
Un cop adormit, parla mentre dorm.
Diu que sent veus.
És molt sensible a les coses que li fan tenir malsons.
Això és normal dins la imaginació dels nens, no?
Res de tele i prou txutxes.
Podeu jugar fins a les 8:30, 8:45.
Després hauria d'anar al llit.
-Diners fàcils. -Sí.
Vens a jugar o què?
Això sembla una amenaça.
És Halloween.
Ho passarem bé, aquesta nit.
Tio, l'apaguem si et fan por aquestes pel·lis.
No. No. Tu tens por.
Tinc 21 anys. No tinc por.
Tens por perquè saps que Michael Myers encara... és aquí fora.
L'home del sac t'agafarà.
No m'agafarà.
Michael Myers mata cangurs, no nens.
Això fa fàstic, i no és per a nens.
Per què no l'apaguem i juguem a fet i amagar abans d'anar a dormir?
-Els teus pares tornaran a casa aviat i... -No vull jugar a amagar.
És una estupidesa. Vull veure la pel·lícula.
I no tinc ganes de fer veure que soc el millor amic
d'un cangur lleig.
Cinc minuts i te'n vas al llit.
Ets pèssim cuidant nens.
No soc cap cangur.
Jeremy! Apaga la pel·lícula!
Jeremy?
Què fas?
Jeremy?
Jeremy!
Surt, siguis on siguis.
No fa gràcia, Jeremy.
Jeremy!
Ajudaaa!
Jeremy?
Ajuda! Corey, ajuda!
Jeremy?
T'atraparà!
T'atraparà quan menys t'ho esperis.
És la teva hora d'anar a dormir, Corey?
-Ok, Jeremy. -Surt, siguis on siguis.
M'has atrapat, company. Ok, deixa'm sortir.
-Tens por? -J?
-"Tinc 21 anys. No tinc por." -Jeremy, deixa'm sortir!
Tu, mitja merda! Deixa'm sortir!
-Michael Myers! -Jeremy, no fa gràcia!
Ei, ens ficaràs a tots dos en problemes!
Deixa'm sortir! Deixa'm sortir!
Tros de merda!
Et mataré, Jeremy!
Què ha estat, això?
Jeremy!
-Oh, no! -Jeremy!
Oh, no! Oh, Déu, no! Sisplau!
-Oh, Déu. -Jeremy!
Oh, Déu meu!
Jeremy!
Què ha passat?
Jeremy!
-No! -Déu, sisplau, no!
QUÈ HAS FET!?
HALLOWEEN: EL FINAL
Haddonfield era un poble tranquil.
I llavors, en una nit de Halloween de fa molts anys,
tot això es va perdre.
Michael Myers era el mal pur.
Ens va agafar el somnis i els va convertir en malsons.
Mentre ell estava tancat a la seva presó,
jo vaig desaparèixer en la meva.
I llavors, com havia previst,
40 anys després es va escapar.
I Haddonfield es va tornar a veure obligat a
enfrontar-se a aquest home amb màscara.
Nooo!
La seva brutalitat sense sentit va assolar la comunitat...
i va matar la meva filla.
I llavors va desaparèixer.
Impossible?
Potser.
FILLA ASSASSINADA
La veritat es convertiria en llegenda
LA CASA DE MICHAEL MYERS DEMOLIDA
mentre la gent buscava motius i significat.
Buscant entre les ombres el seu home del sac.
Ha sigut un accident.
En els anys següents, la gent de Haddonfield
va caure en una plaga de dolor,
de culpa, de paranoia.
Creus que ha tornat?
El Michael no fa servir armes de foc.
El patiment provocat pel Michael es va tornar una infecció,
i va passar a persones que ni tan sols l'havien vist.
I a mesura que el poble es va tancar en ell mateix,
jo vaig prometre que no permetria que la por dirigís més la meva vida.
Vaig comprar una casa.
Un lloc on viure amb amor i confiança.
No una trampa.
No un amagatall.
Hola.
Ja fa quatre anys
des que vaig veure el meu monstre.
JO ET CUIDARÉ, MAMA KAREN 1r GRAU
Així que soc aquí, una supervivent
intentant compartir la meva història
i curar-me.
Michael Myers era l'encarnació del mal.
ASSETJADORS, SUPERVIVENTS I SAMHAIN MEMORIES DE LAURIE STRODE
Són seus.
Són els seus anells de boda.
Depèn de cada un de nosaltres
si tanquem la porta
i trobem la nostra resolució
o el deixem entrar.
O EL DEIXEM ENTRAR.
Deixem entrar allò.
O DEIXEM ENTRAR ALLÒ.
Deixem entrar
el mal.
EL MAL.
Allyson! Dimonis!
-Vida, ho sento! -Què és?
Carai! És el meu pastís!
He posat un pastís al forn.
Oh, merda!
Em dec haver oblidat de posar l'avisador. Dimonis!
Ostres! No, no, no!
-Oh no! -Puc comprar un pastís a la botiga.
No! Jo et volia fer un pastís de carbassa.
És una tradició de Halloween.
-Estàs... -Me n'he d'anar. Faré tard a la feina.
Tens la disfressa per a la festa?
Ja t'ho vaig dir. No hi vull anar sola.
Així que no hi aniré.
WURG 94.9.
Portant-te L'ímpetu,
amb Willie el Nen.
La casa del rock de Haddonfield.
Falten quatre dies per a Halloween.
És hora que tanqueu les portes
i agafeu el ganivet per a la lluita.
Esteu llestos? Llestos per si l'home del sac
decideix sortir a jugar?
Jo sí. Però parlem un minut del tal Michael Myers.
Com pot un home ser disparat, apunyalat,
caure daltabaix fins al carrer
i aixecar-se tot seguit per aterrar tot Haddonfield?
Us diré com, perquè no és un home...
És una bèstia.
Estic segur que era a l'ordre de canvi.
Espera un moment, Shannon.
Ei, Corey! Arribes tard!
Fas tard un altre cop!
Han passat quatre anys.
On ets?
Entrenant per al gran dia?
T'estàs animant?
L'home del sac ha estat hivernant,
però creieu-me, tornarà.
Soc Willie el Nen i estaré fent por en el 94.9 WUR...
Corey, tens un segon?
Què en penses?
Bé.
S'ha de registrar...
posar-hi plaques noves...
-Jo ja no la faré servir. -De debò?
Amb un bon motor, per fi arribaràs a l'hora.
Saps què vull dir?
Funciona?
Sí, funciona, però no va gaire fina.
Ronald.
Gràcies.
Cap problema, nano.
WILLIE EL NEN
Estàs arrestada
per ser la noia més bonica que conec.
Que maco, Doug.
Per això m'has detingut?
No, t'he detingut perquè t'enyoro.
Tu m'enyores?... Faig broma.
T'he detingut perquè sembla que el tub d'escapament caurà.
Arregla'l abans que sigui un problema.
Compraràs res o què?
-Podia haver conduït jo. -Em toca a mi.
Jo sé conduir.
-No em facis malbé el cotxe. -No el faré malbé.
-No el facis malbé. -Tranquil. Tinc el carnet.
-Espera. Anem. -Billy. Carnet d'identitat?
-Quin és el pla? -El carnet d'identitat.
-D'identitat? -Sí.
-Me l'han confiscat. -Ella té els diners.
-No el tens? De debò? -L'he perdut.
Ei, tu.
Amic nou.
-Et prendràs la lleteta? -Sí.
-A mi també m'agrada la llet. -Sí.
-Mira, t'explico de què va, això.
Estem fent l'últim curs.
Tot l'any que practiquem per fer el xou.
Preparant-nos per al partit d'aquesta nit...
i, bé, som de la puta banda.
Volíem veure si ets un bon nou amic.
I ens compres unes birres.
Només per a mi i el meu equip. Vinga, tio.
Eh, no.
No?
No, gràcies? Què?
-No puc. -Espera. Sé qui ets.
Vas fer una cosa dolenta.
No em puc creure que et deixessin anar.
-Ah, sí! -Sí.
Ets el cangur psicòpata.
-Va matar aquell nen, oi? -Sí.
Et carregues un nen i tens por de comprar unes putes birres?
Deixem això. Anem al partit.
-Ets un pedòfil. -Mireu-lo.
-Està pàl·lid. -Ho ets?
Ets un puto pedòfil fastigós?
-Exacte. -Fot-li a la cara, Terry.
Quina mena de tio cardat ets?
Quina és la teva pròxima víctima?
Què collons!?
És broma?
Oh, merda!
-Mira't. Llet pertot arreu. -Què collons, Terry?
-Puta merda! -Mira què has fet.
Ei! Desgraciats!
-Ja n'hi ha prou! -No fem res.
-Només parlem, senyora. -És broma.
Ei, nois! Què us sembla això?
Psicòpata coneix friqui.
-Són la parella perfecta. -No m'ho puc creure.
-Ei, vinga. Mira'm. -Adeu per ara.
-Anem. -Michael Myers.
Tu ets el psicòpata o el friqui?
Margo, vols anar dissabte a veure l'obra de l'escola?
-Sí, és clar, Terry. -Passa-t'ho bé.
Ho vols fer tu?
O ho faig jo?
-Mira'l. -És broma? T'està molt bé.
Segur que sí, però no hi aniré.
Quan te'l posis tot, t'encantarà.
Jo dic que si no és sexi, no és Halloweeen.
Vaja, algú està entrant dins l'esperit de les coses.
Aquest cavaller ha tingut un accident i necessita que el cureu.
Tens una bona inflamació.
Seré amable i anestesiaré aquí
perquè ella ho pugui netejar
i en acabat torno i t'ho cuso.
Sentiràs una petita pessigada.
És maca, oi?
-Jesús! Ho sento! -Allyson, què fas?
-Allyson! No. Prou. -Ho sento. És culpa meva.
-Ha sigut culpa meva. -Oh, Déu.
-Ho sento. -Quin merder.
Neteja-ho i porta un refotut kit estèril.
I posa-li l'antitetànica.
Ara vinc.
No hauries de permetre que et parli així.
Et farà entristir, encara que creguis que no.
N'he vistes de pitjors.
Però gràcies.
Sigui com sigui, ho he estat tolerant.
Bé, se suposa que m'han d'ascendir.
-Però de tota manera és... -Val la pena?
Què has fet?
-Eh... -A la mà?
Era a la feina i he tingut un accident.
Llavors la teva feina també és una merda.
On treballes?
-Què fas? -En un taller mecànic.
No et moguis. No deixis que se t'infecti.
El meu cotxe sotragueja.
-Sotragueja? -Sí.
S'ha afluixat l'abraçadora de l'escapament.
Això s'arregla en uns cinc minuts. Bufar i fer ampolles.
-Només l'has d'aixecar i posar-hi dos cargols. -Bufar i fer ampolles?
No l'has d'arreglar ara.
No tinc aquí les eines,
però demà seré al taller.
Aleshores t'ho arreglaré.
Per què no s'aguanta sola la bici?
No, no. Sí que ho fa, té un suport.
Perquè està rebentada.
Sí.
Me'n penso desfer. Si la vols, és teva.
Tinc una moto.
Una moto?
M'ensenyes a portar-la?
Sí.
Tens l'esquena bruta.
T'ajudo.
Hauríem de sortir i fer alguna cosa.
Amb mi?
Amb tu. Si sortim, hi hem de ser tots dos.
Si no, no seria gaire divertit.
Tu no vols fer això.
Faré tard a sopar.
Però... gràcies per la mà.
Ara ja està millor.
Ho has fet expressament.
Què? S'havia fet mal.
Necessitava un metge.
-I el Dr. Mathis és el millor. -La creus?
No te'n creguis ni un mot.
És una estratega.
Juga a Cupido.
Se'l veia maco, agradable.
L'invitaràs a la festa
o hi aniràs sola?
Agafa una carta.
Oh, no. M'ha sortit la mort.
No, això no és dolent en el tarot.
MORT -Significa que
s'acaba una fase important
i en comença una de nova.
Això vol dir que s'està acabant
sortir amb el policia.
Oh, el Doug.
N'has de trobar un altre que es deixi anar.
Que et vinguin ganes d'estripar-te la samarreta,
ensenyar-li els putos pits i cridar:
"Saps què et dic? Som-hi!!"
Està boníssim.
Corey.
Se t'ha infectat la mà? Què t'ha dit el metge?
Ha dit que es curarà, mama.
Ha dit que no t'amoïnis,
i que quedarà espectacular.
El tornaré a enviar al centre de trucades
perquè treballi per a DeVon si no el pots controlar bé.
No el puc vigilar cada segon.
Què diantre estàs fent?
-Qui et truca sota la taula? -Ningú, mama.
QUÈ FAS DEMÀ? FESTA DE DISFRESSES?
A qui li escrius?
-NO TINC DISFRESSA -JO T'HO ARREGLO
A ningú.
Els nens que tenen secrets es queden sense postres.
No li diguis res de la moto.
-Et puc ajudar? -El Corey em va dir que el portés.
OK, puja.
Molt bé.
A veure. La dreta, accelera.
L'esquerra és...
Caram. Ho sento.
La dreta accelera i també és el fre de davant.
I l'esquerra és l'embragatge.
El peu dret és el fre de darrere.
I l'esquerre és el canvi de marxes.
Fàcil.
No sembla fàcil.
Ei, Corey! Vine a ajudar-nos!
-Hola, Ronnie. -Terry.
Em sap greu molestar.
El meu nano ha conduït 5 km amb el pneumàtic desinflat
perquè no sap com canviar la roda d'un fotut cotxe.
Puto geni.
Eh...
Ja està.
Vaig a ajudar el Roland
i després t'arreglo el sotragueig.
El sotragueig. Del cotxe.
Tant me fa el sotragueig. T'he vingut a veure a tu.
Quilo i mig de carn picada. Aquí dalt.
-Gràcies. -Ara vinc amb la magra.
Ostres, Frank, no saps què són les verdures?
Mira a qui tenim aquí.
-T'aniran bé. -Barrejo carns
i faig croquetes per als nois de l'estació.
Caram, això sona fastigós.
M'agraden els teus cabells.
Gràcies.
Gràcies. Jo...
Un dia me'ls vaig tallar i llestos.
Vaig saber que era el moment.
Guau.
I un altre els va arreglar.
-Ajuda! -Sí.
Aquí tens la magra.
Gràcies, Travis.
-Bon dia. -Sí.
Ens veiem.
Saps? És com si hagués guanyat una vida extra.
De debò que ho noto.
M'he comprat una guitarra
-i he estat tocant una mica. -Sí?
La meva neboda m'ha contractat Rosetta Stone, i ara aprenc japonès.
Què vol dir?
Que he perdut la camisa. O això crec.
O que he perdut el barret. No ho sé.
Gràcies.
Qui sap? A la millor visito els cirerers florits.
Provaré amb els d'aquí.
Encara escrius aquell llibre?
Culpa teva. Va ser idea teva.
Ah, sí?
Té títol?
Acabo de crear la meva oficina. Tinc una casa amb l'Allyson.
Vivim juntes. És bonic.
Saps? Ha estat parlant amb aquell noi.
El deus conèixer, el Corey Cunningham.
Ah, sí. El conec.
És un bon noi.
Va tenir mala sort.
És bo saber que algú es preocupa per ell.
M'agrada la teva cara.
-Vull dir, m'agrada veure la teva cara. -I a mi la teva.
Vull dir...
A mi també m'agrada veure't.
Hola.
Ei!
Per què somrius?
Què has comprat?
-Perdona? -"Perdona?"
Perdona. No l'entenc.
No veus què li va fer a ma germana?
Va matar el seu home i la va apunyalar.
La va deixar sense veu!
No pot parlar per culpa teva!
Eres la seva veïna
i ni tan sols saps com se diu, oi?
Vas provocar aquell home
quan l'hauries d'haver deixat en pau.
Laurie.
Ei.
Estàs bé?
Sí.
M'agradaria veure els cirerers florits.
Penso que també t'agradarien.
Crec que el pròfug de Smith's Grove
del 1978 no era el mateix home que va matar aquelles persones.
L'autèntic Michael Myers va morir aquella nit
i el paio de la màscara era el mateix home
que va enverinar el papa Joan Pau I.
-Has vingut! -Hola!
Pensava que no vindries.
Qui hi ha sota la màscara?
-Soc un espantaocells. -Què?
He dit que soc un espantaocells!
Se suposa que fas por?
Ara torno. Ara vinc, d'acord?
Vaig a buscar beguda.
Compte!
Ei, espantaocells, veus alguna cosa que t'agradi?
Hola, Lindsey. Dos vodkes amb soda.
Endevina qui ve amb l'Allyson!
El paio que es va follar aquella velleta a l'asil.
Deb, prou.
És broma.
De fet, és el Corey Cunningham, el noi que va matar aquell nen.
No li facis cas, Allyson.
Tu pots estar amb qui vulguis.
Sí.
I ara estic amb ell.
Ei, tio, una cervesa.
Ei.
Vens a ballar i passar-t'ho bé?
Ho sento.
Ho sents?
Ho sents? Sents haver matat el meu fill?
Em desperto cada dia
i no supero el dolor.
Em mata. Ho entens?
Creus que pots venir aquí?
No entens res si creus que pots venir aquí,
treure't la màscara i passar-ho bé amb els amics.
Un jutge va dir que eres innocent, però jo et conec.
Sé que no va ser cap accident. No va ser cap accident!
Vas empènyer el meu petit perquè estaves enfadat,
i se te'n va anar la puta olla!
La gent innocent no fa això! No.
Ho fa la gent dolenta. Dolenta!
Corey!
Corey, compte! Corey!
Corey! Para. Parla'm.
Per què m'has dut aquí? Per això no surto.
-Què? -Tu només...
M'has fotut allà dins i després tu...
On eres?
No sabia què passava.
Només et volia ajudar...
No soc el teu puto projecte, Allyson!
Corey, ho sé!
Sé el que se sent quan tothom et mira,
pensant que et coneixen, pensant que saben
el que has viscut, però no ho saben.
Però quan jo et veig, quan et vaig veure l'altre dia,
només vaig veure una persona.
Només una persona que intentava comprendre,
que intentava despertar sense sentir-se sol i atemorit.
Però la diferència, Allyson,
entre tu i jo és que la gent em veu
com: "Qui és, aquest? Qui és, aquest monstre?"
I et veuen a tu,
i et tracten com una supervivent.
-De què em parles? -Ho entenc.
Vas sobreviure a Michael Myers.
Ets una heroïna amb les teves batalles.
I pregunta-li a qui vulguis.
Jo soc el cangur psicòpata.
Soc el puto assassí de nens.
I et penses que em pots ajudar, però no pots.
T'estalviaré el patiment.
Corey!
Hola, guapo. Com estàs?
On vas?
Ets aquí! T'estava buscant.
-Terry. -Em vull disculpar, d'acord?
Jesús.
Què hi dius, Corey?
Què tal una encaixada com a senyal d'amistat?
No el deixis esperant, tio.
Quin problema tens amb ell?
-Ha fet malbé el LeBaron. -Sí, ja veus.
Ulleres de disseny d'un dòlar?
Deixa que t'ajudi. Vinga.
Para.
Estàs bé?
-Fot el camp! -Ei!
-Fot el camp! -Tranquil.
-Et vull ajudar. -Fot el camp!
Ens mataràs com aquell nen?
-Puto psicòpata de merda. -No saps què dius!
No saps què dius!
Et portes com un puto idiota perquè ton pare et tracta així.
Això s'encomana, saps?
-Merda. -Què has dit?
Això. Sé com es nota quan algú t'odia.
I ton pare t'odia.
M'odia?
-Billy. -M'odia, eh?
Ei! Billy, prou!
Billy!
-M'odia? -Terry, què collons?
Oh, merda!
-Oh, merda! -Oh, Déu meu!
-Merda! -Terry! Què has fet?
-Ha caigut. -Quina santa hòstia.
-És mort? -Baixa a veure.
-No, baixa tu. -Què collons?
Jo no he empès a ningú. Ha caigut.
-Mentida. -Ha caigut?
Sí, és la meva versió.
Fotem el camp d'aquí.
Qui és el psicòpata ara, Terry? Qui és?
-S'ho mereixia. -Puja al cotxe, Margo.
Hem matat un noi.
Anem.
Ei, què passa?
No puc fer que aquesta puta cosa s'engegui!
Està bé. Respira.
Deixa que m'emprenyi! Per què no em puc emprenyar?
Sí que pots.
Et pots emprenyar.
Pot estar molt, molt emprenyada
i pots trencar coses.
Però ves amb compte. És addictiu.
Tenies raó. M'agradava.
Ja.
Has vist l'home d'allà dins?
S'emporta gent de tant en tant.
Per què t'ha deixat viu?
Torna a entrar.
Torna a entrar i em portes la màscara.
Jo soc Michael Myers.
No ha acabat amb tu, cap de cony!
Ei! On eres?
He estat molt amoïnada!
Corey, gairebé truco a Persones perdudes.
Què et passa?
Corey, t'estic parlant.
Ella no és bona, maleïda sigui.
Obre la porta. Obre la porta!
Que em vols matar?
Corey? Corey?
Sense ressentiments per l'ascens, d'acord?
I és clar que no. Te'l mereixes.
Pensava que el Dr. Mathis et faria cap d'infermeres a tu.
Deb, puc parlar amb tu?
La gent s'inventa les seves pròpies històries,
i pren les seves pròpies decisions.
Creuen el que volen creure.
Tinc l'esperança, amb perspectiva,
que la meva experiència ajudarà d'altres a curar-se.
T'has de preguntar:
"Tinc el control
o em controlen els elements?
Vida o mort?
Suïcidi
o cirerers florits?"
Ho sento, no et volia espantar.
Estic esperant l'Allyson.
Corey?
Tot va bé?
Aquesta nit m'han atacat.
Aquells nois...
Els nois de la benzinera que m'estaven molestant.
M'he volgut defensar, i ells...
Em sap greu.
Només he vingut perquè volia parlar amb tu.
Volia dir que ho sento
i que... no hi ha excusa.
Però si poguessis, sisplau, fer un tomb amb mi...
Sisplau?
Vaig matar una persona.
Fèiem avions de paper, però ell volia veure una pel·li de monstres.
Tot va passar tan de pressa...
Jo només volia que fos una nit divertida.
Vet-ho aquí, només una nit divertida.
I llavors tot va sortir malament.
Ja sabia el que va passar.
Sé que sembla una bogeria,
però quan la gent en parlava,
era com si jo ja et conegués.
Com si jo t'estigués buscant.
I llavors ella et va portar fins a mi.
Ha fet alguna cosa malament?
No entenc per què has vingut.
No. Està sortint amb la meva neta.
De fet, jo els vaig presentar.
La teva neta hauria de sentir-se afortunada
de sortir amb un noi com el Corey.
És guapo. És sensible.
No m'agrada que passi tota la nit amb noies,
però és un adult.
Pot fer el que vulgui.
Sí.
Sé que ha tingut problemes.
El meu fill.
Tot el poble li ha girat la cara
des de l'accident del Jeremy Allen.
Els hauria d'haver fet llàstima! L'haurien d'haver ajudat!
Però com que el teu home del sac va desaparèixer,
els en calia un de nou!
Ho sento.
Després que els meus pares fossin assassinats,
ho volia cremar tot
i anar-me'n de Haddonfield.
Per què no vas marxar? Per què et vas quedar?
Els meus records són aquí.
Crec que la teva àvia se sent culpable de l'assassinat dels teus pares,
i t'ha fet la seva filla.
Si l'haguessis vista abans de la teràpia,
de deixar l'alcohol, i jo...
Em fa por pensar què passaria si me n'anés i es quedés sola.
I doncs? T'has de quedar i protegir-la sempre d'ella mateixa?
Mira.
Sento haver perdut el cap durant la festa.
I anar-me'n. Va ser un error.
Quan et veig, jo...
Sé que et puc dir la veritat.
No tinc por d'aquesta gent. Ja no tinc por.
Digue'm que ho vols cremar tot.
-O digue'm que en vols fer cendres... -Ei!
Dos cops en una setmana.
Genial.
Quina meravella.
Em vas dir que trucaries, però no has trucat.
No, et dec una trucada.
He fet res malament, o...?
Estic amb una persona.
Ho sento. Perdona que interrompi.
Bé, ja el coneixes, és el Joe Grillo...
Ei, Joe! Saluda.
El Joe Grillo avui fa anys.
I el Joe Ross ha fet un pa de pessic.
Si en voleu un tall
després del que estigueu fent?
Gràcies. Estem bé.
OK, esteu bé.
Però, si canvies d'opinió...
Ha dit que estem bé!
Tio, tens un problema?
Estem bé.
Oh, merda.
Allyson.
Així que truques al Sr. Homicidi Involuntari quan no pots dormir?
Quan veus l'home del sac en els teus malsons?
Et sents segura amb aquest paio?
Ei, tio. Només feia broma.
Allyson.
No, no. És un psicòpata.
-Tot bé, Mulaney? -Tot està bé.
-Li hem de trencar la cara? -No, ja està bé.
Fem-ho tot cendres.
Jo encendré el misto.
Vols entrar?
Una altra nit.
Merda!
Ei! No et fiquis amb el Doug Mulaney!
On ets?... Eh?
Dius que va ser un accident.
Però jo sé el que vas fer.
Et destrossaré, tros de merda.
Què collons és això?
Ajuda.
Ensenya'm com fer-ho.
Aixeca't, aixeca't.
Aixeca't!
Qui hi ha?
Soc jo.
Déu meu! Estàs bé?
No sé què m'està passant.
Què passa?
Mira'm.
Qui t'ha fet això?
Ei.
Mira'm.
Michael Myers et va deixar viure o et vas escapar?
Et fa mal?
No.
La mare em va salvar.
Te l'estàs follant, oi?
Segons com, és la història perfecta de Haddonfield.
Noia maca s'enamora de paio estrany.
Imagina que la teva àvia s'hagués enamorat de Michael Myers,
però no ho va fer.
Diuen que li va clavar una puta agulla de fer mitja.
Quin problema tens, Deb?
Em parles com si jo no hi fos.
És que no calles mai?
Ho sé, d'acord? Sé que parlo massa.
És que m'emociono parlant de l'home del sac.
No. Estic vetant aquest intercanvi.
El segon receptor per a l'últim lloc de la defensa del Mark,
fa pudor de pacte secret.
No és un intercanvi directe.
Vols guanyar el campionat amb classe? Deixa de fer trampes.
Encara veig els seus ulls.
Parles del Michael o del noi?
Dels ulls del Michael en el Corey.
Lindsey, estava tan segura.
Com el primer cop.
Ei, Roger.
Et vull presentar una persona.
El Corey sempre m'havia caigut bé.
Hi ha nois que pots veure que són un problema.
Però el Corey era un bon noi.
No podia imaginar que pogués fer mal a ningú
expressament.
Però amb el judici, vaig començar
a donar voltes a teories
i vaig pensar:
"Deixa-ho. No hi haurà tancament emocional. Això no hi és."
Passa un parell d'anys
i el veig de tant en tant.
Veia que la gent l'evitava
o feien cares a la seva esquena,
i això, sincerament, m'irritava.
Perquè sentia que em prenien el meu dolor,
la meva desesperança
i els feien seus.
Llavors aquest matí, camí de la feina, l'he vist.
I he pensat: "Li diré alguna cosa,
demostraré que la meva dona estava equivocada.
Trobaré com perdonar aquest noi".
Em paro al seu costat i em mira.
Però no és ell.
Si més no, no els seus ulls.
I no ho sé.
Se m'ha eriçat el clatell.
I aleshores he tingut la resposta.
El noi que em tallava la gespa no va matar el meu fill. Ho sé.
Però la persona que vaig veure a la vorera
anava per un camí fosc.
El poble l'ha fet així després de l'accident?
O sempre ha sigut així?
Et fan gràcia tots els meus acudits, oi?
Oh, Déu meu.
Molt bé, Alexa.
Toca "Tell me with your eyes" de Rob Galbraith.
"Tell me with your eyes".
Aquesta casa és tan... rica.
Nena, he estat esperant això tot el sant dia.
He reservat aquesta ampolla d'Au Bon Climat.
Avui et veia tan calenta...
-Et molesta si... -L'habitació és al fons.
Renta't. Dutxa't.
De fet, ens trobarem allà dins.
Sí, sí.
Sí.
Enhorabona per l'ascens
Déu meu.
Hi ha un metge a la casa?
Doctor Mathis?
Sisplau, sisplau. Sisplau, sisplau.
9-1-1. Té una emergència?
No!
Després de l'accident,
venia amb la bici i m'asseia aquí dalt.
Mirava cap a la torre
i em demanava si podia pujar fins a dalt.
M'estava cridant,
com una atalaia o un far cridant-me per viure la meva antiga vida.
Per ser feliç una altra vegada.
Jo també tinc una cosa així.
Sempre he tingut l'esperança que
potser les coses tornarien a ser com abans.
Abans que tot canviés.
Infectat.
M'he d'allunyar dels que em coneixen.
Però jo no...
No me'n vull anar sol.
Corey, va. Para.
Crec que tens por de no tenir prou benes per apedaçar-me.
Corey, què fas?
Estàs bé?
Que ets boig?
Et vols matar?
No m'interessa la immortalitat.
Què coi passa aquí? Això és propietat privada.
No és segur estar fent el que collons facis...
Corey Cunningham.
Què hi fas, aquí, fill de la gran puta?
Corey, prou.
-Espantaràs els nens. -Para ja.
No sé a qui collons li parles, però...
sé qui ets.
Conec la història de la Laurie Strode.
Es va burlar d'un home amb dany cerebral i després ell va petar.
Mira't. Ara et vols fer famosa?
Passejant amb aquest fill de puta.
No calles mai.
Se sent pertot arreu.
I és clar que sí.
I si el Willie t'entra per l'orella,
és com la teva cançó favorita que es va repetint dins del cap.
Sortiu de la propietat abans que us doni pel cul.
Està bé. Tens raó.
Fem-ho.
Ja no vull estar a Haddonfield.
Vull estar amb tu.
La puc olorar en tu.
Et vol allunyar de mi, oi?
És allà on vas cada nit?
Molt bé, doncs ves-te'n.
Ves-te'n ara mateix!
Fot el camp de casa meva!
Oh, no. No.
Espero que trobis amor.
31 D'OCTUBRE
Allyson?
M'alegro de veure't.
Saps, hi ha dues classes de maldat.
La maldat que existeix
com una força externa
que amenaça el benestar de la tribu.
La supervivència depèn de la comprensió,
la conscienciació i el temor
d'amenaces físiques a la nostra vida diària.
L'altra classe de maldat viu amb nosaltres,
com una malaltia o una infecció.
És més perillosa
perquè potser no sabem que estem infectats.
Soc una mala persona?
Tu ho ets?
Bé... Tots dos estem cardats.
Et vull ajudar, Corey.
Deixa que t'ajudi.
O deixa que et busqui ajuda.
No la pots tenir.
L'Allyson no està preparada per a aquesta relació
i no permetré que en surti tocada.
Així que allunya-te'n.
Tu ho vas començar!
Em vas portar fins a ella! Em vas convidar!
Tu n'ets la culpable.
"Ho vols fer tu o ho faig jo?"
Si jo no la puc tenir...
ningú podrà.
Vols ajudar l'Allyson? Deixa que visqui la seva vida.
Ara em té a mi.
T'hauries de rendir.
Hauries de cedir al sentiment que vas tenir el primer cop que li vas mirar els ulls.
En secret, vols que el Michael vingui per tu.
Jo soc el psicòpata.
Tu ets la friqui.
Què passa?
Ens en hem d'anar.
Ara no puc. Estic treballant.
Llavors aquesta nit.
Ens trobem a les 9 en punt?
Al diner de la 74.
Hem de parlar de la teva àvia.
Em vol matar.
-Què? -Sí.
Ja no ho puc suportar.
És hora de dir adeu a Haddonfield.
Tens una cosa que necessito.
No!
Només ets un home amb una màscara de Halloween.
I ara què faràs?
Crit o confit?
No vull anar a casa teva.
Ton pare sempre ens crida.
-Compra les teves. -No en puc menjar.
I si anem a casa seva? Ella és rica.
-Sí. -Què collons?
PSICÒPATA
Què?
-Ja està mort! Pugeu! -Oh, merda, merda.
Has trobat el que buscaves?
Imagino que faràs un viatge meravellós.
-M'ho pensaves dir? -Quina és la diferència?
Una de molt gran, Allyson.
Crec que és capaç de fer mal de veritat.
És això el que et preocupa?
És... sospita o... paranoia?
Intuïció? Un pressentiment? Tens un pressentiment?
He anat a casa seva. He conegut la seva mare.
Ho sé. M'ho va dir.
-Què? L'estàs assetjant? -No!
I l'estàs amenaçant. Què li has dit?
Veig en ell el mateix
-que vaig veure en el Michael. -El Michael.
Michael Myers és qui tu ets.
No m'estàs escoltant, Allyson.
Intento protegir-te.
No vull que em protegeixis!
Però pots tenir una bona vida, Allyson.
Una bona vida. Però no amb ell.
Fas veure que has tirat endavant, però és mentida.
T'obsessiona la mort, com si fos un joc.
I no descansaràs fins acabar-ho
o fins que tothom sigui tan miserable com tu!
He de sortir d'aquí
abans que aquest poble mati l'única persona
que em fa sentir alguna cosa.
S'ha ficat en un camí fosc!
No permetré que això et passi a tu! M'has de creure!
Creure't?
Vols que et cregui?
Per la histèria que vas provocar
quan vaig confiar en tu,
els meus amics estan morts,
els meus pares estan morts.
Tu ets la que és capaç de fer mal!
-Segur que ha entrat aquí? -Sí, és com el seu amagatall.
És on treballa.
La seva feina és a l'abocador.
És un drapaire.
-On és? -Aquí hi ha la moto.
-Para. -Això serà una bogeria.
-Va. -Billy...
-Corey! -M'aixafes.
-Anem-hi. -On s'ha ficat?
Surt, Corey!
Corey, només vull fer les paus! Va!
-No siguis idiota! -Corey!
Veuràs què passa si toques el cotxe de mon pare!
Ens podem afanyar?
Tinc una idea.
-Billy, ves al cotxe. -OK.
Porta aquesta cadena, va.
Terry, hi ha algú a l'oficina.
No siguis gallina.
Passa-la per la roda. L'agafem al cotxe
i l'arrosseguem fins que no en quedi res.
Puta moto.
Merda.
-Va, Billy. Billy! -Terry, afanya't.
-Aquí hi ha algú. -Billy!
Vinga, Billy! Fotem aquest malparit!
Va!
Per Déu! Billy!
Billy, què intentes fer? Llepar-te la teva...
Oh, Déu meu! Què collons?
Terry! Què passa?
El Billy està mort!
-Què? -De què parles?
Oh, merda!
Stacy? Stacy?
Què passa?
Maleït sigui!
Stacy!
Ajuda, ajuda, ajuda!
Ajuda! M'has d'ajudar! Ajudeu-me!
Margo!
Oh, Déu meu! Margo!
Margo! Parla. Estàs bé?
Estàs bé?
Tranquil·la. Et trauré d'aquí.
-No et preocupis. Te'n trauré. Intenta...
Treu-me això!
Està carregada. Queda't aquí.
Sisplau, ajudeu-me! No vull morir!
-Ajuda! Ajuda, sisplau! -Ei! Espera.
Espera. No et moguis. No et moguis. T'ho trauré.
És aquí!
Corey?
Ja et tinc!
-Ja et tinc, puto psicòpata! -No, no!
Stacy. Stacy. No m'ho puc creure.
Oh, Déu meu.
-Terry! -Margo!
Terry.
Déu meu. Oh, Déu meu.
-On és l'Stacy? -L'Stacy està morta.
Tu també estàs mort.
-Què? -Terry!
No!
Oh, merda.
La ratlladura de llimona
li dona un toc fresc.
Les mores ja estan calentes.
Quan tot està llest, congelem la crema pastissera
-i batem les mores. -Ronald?
-Busquem això. -Ronald?
Tinc la teva roba neta.
La puc desar a l'armari o la deixo al cistell.
... del tàper i ho posem al congelador
de mitja hora a una hora perquè s'aguanti.
I ara ens el menjarem. Fa molt bona pinta.
Una mica de gelat, una mica de galeta...
La línia directa està oberta
i estem rebent peticions.
Cançons de resurrecció.
Què farà sortir el nostre monstre?
Dona'ns una raó per cridar.
Estàs a l'aire.
Willie, t'hauria de fer vergonya
explotar aquestes tragèdies.
Hi ha tres persones desaparegudes
ara mateix a Haddonfield.
"Ves amb compte quan lluitis amb monstres
de no convertir-te en un d'ells.
Ja que quan mires fixament l'abisme,
aquest també mira dins teu".
Nietzsche també va dir: "Sense música...
la vida seria un error".
Et puc ajudar?
Qui collons ets? Què?
Allyson, ho sento.
Sento el que vaig dir.
Ho sento. Sisplau.
Només vull que vinguis a casa.
JA HI SOC. 9:00, OI?
ON ETS?
ESTÀS BÉ?
9-1-1.
Sí. Vull avisar d'un suïcidi.
1206 Mill's End Road.
De debò creies que em suïcidaria?
M'he esforçat tant
per tenir compassió i trobar misericòrdia.
Però, per què?
Has vingut a matar-me. Fes-ho, doncs.
Saps, a la fi tots
sabem la veritat sobre els altres.
De debò creies
que l'Allyson es quedaria amb tu?
Si no pot ser meva...
Fill de puta.
Què has fet?
Què li has fet?
No! No.
No. No.
-Per què l'hi has fet? -No.
Corey, torna. Torna.
No, no. No te'n vagis.
Tu!
Allyson, on és la Laurie?
Contestem a una trucada. Ha informat d'un suïcidi.
Ah! No!
Oh, no! No!
No! No!
No! Ah!
He fugit de tu.
T'he perseguit.
T'he intentat aturar.
T'he intentat perdonar.
Pensava que potser eres l'home del sac.
No.
Només ets un home
que està a punt de deixar de respirar.
Fes-ho. Fes-ho!
Fes-ho.
No!
No deixaré que això et passi a tu.
Està bé.
Sortiu del pas. Deixeu passar.
Feu-vos enrere.
Laurie!
I el Michael?
És mort.
No prou mort.
Nosaltres no ho fem així.
-Esteu tots sonats. -Què esteu fent?
-A on el dueu? -És hora que Haddonfield es comenci a curar.
Ensenyem-lo a tothom.
Això no es fa així.
Aquesta nit, sí.
Silenci. Deu ser una ordre.
Entesos.
Som-hi.
El cos de Michael Myers
va ser desfet en una processó de mitjanit.
No hi hauria làpida, ni funeral.
Els misteris es van aclarir
i la història, tal com la vam explicar,
es va esvair amb el temps.
Tenies raó sobre el Corey.
Sé que va matar aquelles persones.
El va consumir el mal.
Els fets de Haddonfield
que van provocar tanta violència i van vessar tanta sang
per fi s'havien acabat.
Els informes confirmen que Michael Myers
és mort.
Mort després d'atacar Laurie Strode,
resident de Haddonfield.
Quina història més increïble de supervivència
a través de dècades de patiment
en la nostra comunitat local. Per fi.
Ve un nou començament.
La por es mou a través de tothom
i nosaltres decidim quan ens donem per vençuts.
M'he acomiadat del meu home del sac,
però la veritat és que el mal no mor mai.
Canvia de forma.
Volia que sabessis que penso en tu.
Et volia agrair el que has fet.
Que vagi de gust.
Què deies sobre els cirerers florits?
HALLOWEEN: EL FINAL
[Subtítols: Pilar Sala & Alfred Sala]