SNOBBEN I RYMDEN SÖKER EFTER LIV
En ny färd
Jag kan inte sluta tänka på allt liv som kan finnas där ute
runt de där stjärnorna i fjärran.
På tal om stjärnorna, en av dem rör sig lite märkligt.
Är det en stjärna, borde den inte röra sig alls.
Det är kanske jultomten!
Hörni! Det är Ingenuity från NASA.
Glöm inte att skriva!
Jag undrar vad det är.
Kanske en tackgåva från NASA.
Som en korg med muffins?
Tänk bara hur många muffins som kan finnas i den.
Inga muffins.
Men…
En monitor.
Och…
Det ser ut som guldskivan de skickade upp i Voyager.
Maja har rätt.
Jag funkar fortfarande. Var var jag nu?
Fonografskivan är en exakt kopia
av de NASA skickade på Voyager-missionerna.
Voyager 1 och 2 skickades ut i rymden för många år sen
för att utforska vårt solsystem och längre ut.
De är fortfarande kvar där ute. Båda bär med sig en guldpläterad skiva
med ett sympatiskt meddelande på flera språk,
liksom bilder och ljud som skildrar mångfalden av liv och kulturer på jorden
utifall att de nånsin skulle stöta på intelligent liv. utifall att de nånsin skulle stöta på intelligent liv.
Så, till ert nästa uppdrag
vill jag att ni hittar nåt särskilt att lägga i den här kapseln.
Nåt ni tycker bäst representerar livet på jorden.
Ingenuity tar kapseln tillbaka till NASA,
där den skickas med en rymdfarkost till yttre rymden.
Ingenuity kommer tillbaka samma tid i morgon. Lycka till.
Jag undrar hur många kanaler den får in.
Ni hörde DAR. Låt oss sätta igång.
- Jag vet. - Jag har det.
Jag har precis rätt sak.
Hitta nåt som representerar livet på jorden?
Var ska jag ens börja?
Har du valt vad du ska lägga i rymdkapseln, storebror?
Jag väljer mellan den här tröjan,
min baseboll med Joe Shlabotniks autograf eller min drake.
Jag ser ingen drake.
Snöret är allt som blev kvar när trädet var klar med den. Snöret är allt som blev kvar när trädet var klar med den.
Jag hade också svårt att välja,
så jag skrev ett brev med en lista på alla saker de kan ta med till mig.
Milda makter.
Jag ska skicka med min filt, Karl.
Inget symboliserar livet på jorden som bekvämlighet och trygghet.
Det förvånar mig att du vill skiljas från den, Linus.
Det här är bara en attrapp som jag använder när farmor kommer,
om hon försöker kasta den.
Den lurar alltid farmor.
Jag skickar med det här teleskopet i nyfikenhetens anda.
Om vi nånsin hittar intelligent liv
kan de titta på oss medan vi tittar på dem.
Vad tycks?
Du har rätt. Det behövs mer bubbelplast.
Chuck, jag skickar med min konståkningstrofé.
Den symboliserar strävan och uthållighet och att jag är en duktig skridskoåkare.
För att främja delad kunskap skickar jag en hel samling uppslagsverk.
Det finns nog inte plats för det, Maja.
Du kan ha rätt, Karl.
Lyckligtvis har jag också den här upplagan i reseformat.
PSYKIATRISK HJÄLP
Jag är fast. Alla andra har hittat nåt att skicka med kapseln,
men inget känns rätt.
Det är enkelt, Karl.
Allt du behöver göra är att tänka på precis rätt sak.
Jag insåg att om rymdvarelser nånsin får meddelandet
måste de ha en kontaktperson, så jag skickar med mitt telefonnummer.
Hur ska jag veta vad som bäst representerar mänskligheten?
Jag kanske inte skickar nåt alls.
Är det här vad du tycker bäst representerar jorden?
De vill inte ha din gamla mat, dumma beagle.
Är det allt?
- Inte riktigt. Karl är inte här än. - Den dumskallen kom säkert inte på nåt.
Vänta!
Jag har hittat det.
Precis rätt sak till kapseln.
Det är inte ens en bra bild, Karl.
Den är kanske inte perfekt,
men den visar oss tillsammans med dem vi bryr oss om.
Och vad är mer mänskligt än det?
Jag lovade mig själv att inte gråta.
Inkommande!
Bra jobbat, gänget.
Till nästa gång!
- Karl. - Ja?
Den bilden…
Ja?
Utomjordingarna kommer tycka att du är ett geni. Utomjordingarna kommer tycka att du är ett geni.
Där åker vår kapsel iväg.
Det är ödmjukande att vi kan bli nån avlägsen civilisations första fönster
mot livet på jorden.
Jag insåg just att jag aldrig kan ändra mitt telefonnummer.
Hörni! Jag får in nåt.
Ännu en signal från yttre rymden?
Nix. Det här.
DAR i rymden.
Jag ska få se månen.
EFTER SERIEN SNOBBEN AV CHARLES M. SCHULZ
Undertexter: Kristina Donnellan
TACK, SPARKY. FÖR ALLTID I VÅRA HJÄRTAN.