SNŪPIS KOSMOSE GYVYBĖS PAIEŠKOS
Didysis vaidinimas
Negaliu patikėt, kad metas namo.
Gal kitą kartą pasiseks.
Nespėsim į suvenyrų parduotuvę.
Nesirūpink. Turiu jums kai ką geresnio.
Kas tai?
Atsidėkodama už jūsų indėlį į NASA gyvybės paieškas,
noriu jums įteikti…
misijos medalius.
Ir tau. Prašau.
Geras.
Prašau.
Pala. Šitas, atrodo, Franklino.
Aš jo neimsiu, Čarli Braunai.
Labai norėčiau misijos medalio.
Bet medaliai įteikiami už gerai atliktą darbą,
o mes savojo neatlikom.
Nebūk sau toks griežtas.
Mes dirbome išvien ir padarėm ne vieną puikų atradimą.
Suradom tarpžvaigždinį asteroidą.
Aš ir nesiginčiju. Bet pagrindinio tikslo tai nepasiekėm.
Niekur iš čia neisiu, kol nerasim gyvybės.
Franklinai, mes būtinai susitiksim ruošdamiesi kitai misijai,
bet dabar jau laikas namo.
- Tikrai? - Tikrai.
Pamaniau, kad jei pavyktų surasti trūkstamą dėlionės dalį,
sužinotume atsakymą.
Bet po visų tyrinėjimų - klausimų daugiau nei atsakymų.
Ką dabar darysim?
Į mane nežiūrėkit.
Žmonių emocijos - ne mano kompetencija.
- Aš galiu. - Turėtų būti smagu.
- Puiki mintis, bičiuli. - Aš su jumis.
Nepyk, Snūpi, bet noriu pabūti vienas.
Gražus vežimėlis. Tik nesuprantu, kuo jis…
Kas čia vyksta…
Dėmesio! Kažkada buvęs paslaptingu kosmosas.
Atskleidžiantis savo paslaptis tyrinėtojams.
Geras.
Čia Marsas?
Žiūrėk. Ledas, kurį radome.
Atspėjai.
Ledas, verčiantis mokslininkus galvoti, kad kažkada Marse buvo daug vandens.
O mus - spėlioti, ar vieną gražią dieną
rasime įrodymų apie kažkada seniai jame egzistavusią gyvybę.
- Pavyzdžiui, fosilijų. - Taip.
Ar net įrodymų apie šiuo metu ten esančius mikroorganizmus.
Ačiū, pone.
Sveiki!
Aš esu Europos potvyniai, veikiantys dėl Jupiterio sunkio jėgos Aš esu Europos potvyniai, veikiantys dėl Jupiterio sunkio jėgos
po paslaptingu ledo sluoksniu.
Kas žino, kokios čia galėtų tarpti gyvybės formos?
Skamba kaip mokslinė fantastika,
bet turint galvoje vandens egzistavimą ir pakankamai laiko gyvybei vystytis,
visko gali būti.
Tanki atmosfera. Tikriausiai Venera.
Rimtai? Debesėlis?
Man buvo pažadėtas pagrindinis vaidmuo šiame vaidinime!
Pasakyk savo žodžius. Prašau.
Kaip pasakė Čarlis Braunas: „Ar tai įmanoma?“
Ir nepamiršk apie tokias gyvybės formas, kokių mes nepažįstam.
Taip. Nuodingas oras, požeminė lava.
Venera, regis, nėra palanki gyvybei,
tačiau nereikia pamiršti, kad gyvybė už Žemės ribų gali būti tokių formų,
kokių mes nepažįstam.
Gyvybė gali egzistuoti net atšiauriomis Veneros sąlygomis.
Jei ten yra gyvybė, kur dar ji galėtų egzistuoti?
Egzoplaneta, pasirodyk.
Negalima pamiršti apie tinkamose vietose esančias planetas,
kurių sąlygos yra palankios gyvybei.
Įeisiu pro kitas duris.
Jos tiesiog yra per toli, kad šiuo metu jas pasiektume.
Žiūrėk. Keliautojas iš tolimosios saulės planetos.
Mūsų didysis atradimas. Tarpžvaigždinis asteroidas.
Jame gali būti informacijos iš tolimųjų planetų?
O gal net gyvybė?
Neįtikėtina.
Klausimai gali būti tokie pat geri, kaip ir atsakymai.
Kaskart, kai susidurdavom su sunkumais, tai įkvėpdavo mus pabandyti ką nors kita
arba kitaip galvoti! arba kitaip galvoti!
Tik pažvelkit į šias žvaigždes.
Žinot, mokslininkai teigia,
kad vien mūsų galaktikoje yra daugiau nei 40 milijardų planetų,
o visatoje - daugiau kaip 100 milijardų galaktikų,
tad sunku patikėti, kad kažkurioje iš jų nebūtų gyvybės.
Tiesiog reikia toliau tęsti tyrinėjimus.
Ačiū jums.
Dabar suprantu.
Gyvybės egzistavimas už Žemės ribų yra labai sudėtingas klausimas.
Todėl negalima tikėtis greito atsakymo.
Tačiau galime tęsti tyrinėjimus
ir pasinaudodami gautomis žiniomis užduoti sau tolesnius klausimus.
Toks ir yra mokslo tikslas.
Nepamiršk misijos medalio, Franklinai.
Ačiū visiems.
Tik pažvelkit.
Ne! Nespėsiu į suvenyrų parduotuvę!
Dabar suprantu, Snūpi.
Gyvenimas yra nuostabus ir kupinas netikėtumų.
Nagi.
Pasuk planetą, mulki tu.
SUKURTA PAGAL ČARLZO M. ŠULCO PIEŠINIŲ SERIJĄ „RIEŠUTĖLIAI“
Išvertė Laima Banionienė
AČIŪ TAU, SPARKI. NIEKADA TAVĘS NEPAMIRŠIM.