KNØTTENE I VERDENSROMMET PÅ LETING ETTER LIV
Venus viste at universet er fullt av overraskelser.
Liv kan eksistere må uventede måter.
Og det betyr at vi kan vurdere nye steder.
Så hva nå?
Lunsjpause!
Det har vi ikke tid til.
Man har alltid tid til lunsj. Hvordan skal vi finne liv på tom mage?
Jeg har sett at mennesker sliter med å konsentrere seg
hvis de ikke får mat regelmessig.
Godt poeng.
Husk at NASA er et stort område.
Så pass på at dere vet hvor dere skal gå.
Hallo? Er dere her? Jeg har et kart til dere.
Kantinen er denne veien.
Vi skal inn i dette bygget.
Her er det. Tror jeg.
Dette var en rar kantine, storebror.
Charlie Brown, pass på at døren ikke...
...går igjen.
"Starter HERA-ferd"?
Vent. Ferd?
Start?
Jeg kan ikke dra ut i rommet! Ikke uten tannbørste! Jeg kan ikke dra ut i rommet! Ikke uten tannbørste!
Alle har ikke gått på astronautskole, Snoopy.
Jeg har nettopp lært å knyte skolisser.
OK. Nå tar vi det rolig.
Alle må finne en stasjon.
Country? Sløy Jazz?
Hva vil folk høre på?
Skolissen sitter fast.
Alle klare?
Klar.
- Ja. - Mm-hmm.
Ja.
Nei.
Vi er allerede ute av Jordens atmosfære.
Men vi er jo ikke vektløse.
Ja da, alle ser at tyngdekraften virker.
Der er dere.
- Vi mente det ikke. - Charlie låste døren.
- Vi var bare sultne. - Ta det rolig.
Dere er ikke ute i rommet. Dette er NASAs HERA-simulator.
Simulator? Hva er det?
I en simulator kan vi late som vi er i en situasjon og se hvordan folk reagerer.
Og dette er NASAs Human Exploration and Research Analog,
eller HERA,
som studerer utfordringene ved lange romferder.
Som å bo veldig tett på andre astronauter
langt fra Jorden i lange perioder.
Vi vil også se hvordan astronautene samarbeider og løser problemer
mens de er ute på oppdrag.
Kan den simulere hvor sur jeg blir hvis jeg ikke får lunsj?
Hei, dere! Jeg fant mat her. Hei, dere! Jeg fant mat her.
- Mat! - Jeg vil ha!
- Jeg er så sulten. - Jeg òg!
Det er litt tørt.
Sånn går det når man hører på Charlie Brown.
Opp med humøret, dere.
Nå har dere sjansen til å øve på kreativ tenkning
som kan bidra til å finne liv utenfor Jorden. Eller lunsj.
Her borte.
Alt dere trenger til denne øvelsen, ligger i esken her.
Lykke til.
Å, supert. Robotmat.
Unnskyld meg, sjef. Ikke bruk så mye av bordet.
Jeg trenger plass, Snefrid. Jeg lærer best når jeg er aktiv.
Sofie, jeg får albuen din i ansiktet.
Jeg får ansiktet ditt på albuen! Jeg får ansiktet ditt på albuen!
- Vi må jobbe... - Noen som har en skrunøkkel?
Jeg bruker den!
Slutt! Jeg får vondt i ørene.
Unnskyld meg.
- Men kanskje vi kan... - Jeg prøver å tenke!
- Jeg trenger den! - Jeg hadde den...
- Den er min! - Jeg hadde den først!
Stille!
Denne øvelsen handler om samarbeid, innsats og problemløsing.
Hvis vi skal finne liv på andre planeter,
må vi samarbeide. Vi kan ikke bare gi opp nå.
OK, dere. Storebroren min sier vi bare skal gi opp.
Nei. Det var ikke det jeg sa!
Vent litt.
Det ser ut som disse passer sammen.
Kom igjen.
Helt utrolig.
Det ser ut som noe mangler, Charlie Brown.
Ja!
Gratulerer! Dere har samarbeidet,
brukt alle oppgavene og fått et resultat: en matvare-rehydrator.
Ja! En hva for noe?
Den tilfører vann til tørket mat, så den kan spises.
Akkurat som på Den internasjonale romstasjonen.
Vi prøver den.
Det var på tide.
- Ser godt ut. - Jeg er skrubbsulten.
Æsj.
Det er jo en prototype.
Skal ingen lukke opp?
Vi er jo innelåst.
Det er ikke lås på døren. Det er ikke trygt i en krisesituasjon.
Jeg klarte ikke å skyve den opp.
Prøvde du å trekke?
Charlie Brown.
Pizza!
Snoopy, bestilte du pizza til oss?
Takk, kompis.
Vi feirer det vellykkede HERA-oppdraget med et bilde.
- Si "HERA". - HERA!
BASERT PÅ KNØTTENE AV CHARLES M. SCHULZ
Tekst: Trine Haugen
TAKK SPARKY. ALLTID I VÅRE HJERTER.