SNŪPIS KOSMOSE GYVYBĖS PAIEŠKOS
Venera
Taigi. Tai, kad Marse yra ledo, leidžia manyti,
kad jame yra arba anksčiau buvo vandens.
Taip. Labai įdomu.
O Europoje esantis vandenynas po ledu taip pat teikia daug vilčių,
nes tai reiškia, kad sąlygos gali būti palankios gyvybei.
Teisingai. Ir praėjo pakankamai laiko, kad išsivystytų gyvybė.
Tai reiškia, kad NASA turi tęsti savo tyrinėjimus Europoje.
Neskubėk, Snūpi.
Mes dar neradom gyvybės. Tik tikimybę, kad ji gali būti. Mes dar neradom gyvybės. Tik tikimybę, kad ji gali būti.
Ši tikimybė yra didelė, bet ne tokia, kad galėtume švęsti.
Marsė ir Franklinas yra teisūs.
Bet, tikiuosi, greitai sužinosim tai, ką tikrai galėsime atšvęsti.
Susisieksiu su jumis vėliau.
Tai kur dabar ieškosim?
Gal šitoje planetoje? Ji - maždaug Žemės dydžio.
Ir tokia pat apvali, kaip tavo galva.
Tai - Venera, Čarlzai.
Pavadinta romėnų meilės deivės vardu.
Meilės deivės?
Ten tikrai turi būti gyvybė. Tiesa, Mielasis Babu?
Aš nesu tavo Mielasis Babu.
Keista, kad ji pavadinta meilės deivės vardu,
nes šiaip jau Venera - labai atšiauri ir nemaloni vieta.
Būtent tokia ir yra meilė.
Valentino diena! Proga parodyt savo dėmesį mylimiems žmonėms.
Šiemet ir aš kažką gavau.
Nekenčiu.
Vis viena tai yra geriausia Valentino dovana, kokią esu gavęs.
Nuliūdinsiu tave, Čarlzai.
Remiantis mano atliktais tyrimais, gyvybė Veneroje - mažai tikėtina.
Vis viena ją reikia patyrinėti. Aš niekada nepasiduodu.
Nepaisant visų įrodymų, kad turėtum pasiduoti.
Marsė - teisi. Turbūt tai buvo kvaila mintis.
Panašu, kad Venera - ne pati geriausia vieta gyvybei.
Bet yra vienas dalykas -
jos atmosfera yra tankiausia iš visų kietųjų Saulės sistemos planetų.
Tanki atmosfera sulaiko saulės karštį. Todėl Venera - neapsakomai karšta.
Tokia karšta, kaip saulėta diena pliaže ar kaip ką tik iškepęs obuolių pyragas?
Daug karštesnė. Maždaug 462 Celsijaus laipsnių.
Daugiau nei 860 Farenheito laipsnių.
Kas yra? Aš tiksliai žinau.
Be to, Veneroje labai sausa.
Ir nepamirškim vėjo. Jis stipresnis net už tornadą.
Tikrai abejoju, ar tokioje vietoje įmanoma surast gyvybę.
Neįmanoma. Ten net oras yra nuodingas.
Nors yra žinoma, kad Veneroje yra požeminių urvų.
Manyčiau, ten gyvybė gali būti.
Žinoma, urvai susidarė išsiliejus ugnikalniams, tad juose gali būti lavos.
- Gerai, braukiam Venerą iš sąrašo. - Sutinku.
Ji nepanaši į vietą, palankią gyvybei, kokią mes pažįstam.
O jei ten yra gyvybė, kokios mes nepažįstam?
Nebūk mulkis, Čarli Braunai.
Tiesą sakant, Čarlis Braunas teisingai pastebėjo. Tiesą sakant, Čarlis Braunas teisingai pastebėjo.
- Tikrai? - Tikrai?
Tikrai.
Gyvybės paieškos vykdomos atsižvelgiant į galimybę,
kad gyvybė gali būti tokios formos, kokios iki šiol nežinojome.
Netgi Žemėje yra tokių gyvybės formų, kurių dar nesuprantame.
Nuo mikroskopinių organizmų, gyvenančių itin karštose versmėse
vandenyno dugne,
iki bakterijų, kurios kažkaip išgyvena vulkaniniuose rūgščiuose ežeruose.
Žemėje yra gausybė gyvybės formų, kurios gyvena ekstremaliose sąlygose.
Tai gali būti, kad vis dėlto gyvybė Veneroje egzistuoja?
Niekada negali žinoti, Čarli Braunai.
Smulkių gyvybės formų gali būt net Veneros atmosferoje.
Įsivaizduokit.
Egzistuojanti gyvybė, nepaisant nepalankių sąlygų.
Gyvybė, kurios nepažįstam? Ir kas galėjo pagalvoti?
Čarlis Braunas. Štai kas.
Mūsų bičiulis Čarlis Braunas.
Šaunuolis, didysis broli!
Ačiū, Snūpi. Už gyvybę!
Štai tau ir Saulės sistema.
Vargeli.
SUKURTA PAGAL ČARLZO M. ŠULCO PIEŠINIŲ SERIJĄ „RIEŠUTĖLIAI“
Išvertė Laima Banionienė
AČIŪ TAU, SPARKI. NIEKADA TAVĘS NEPAMIRŠIM.