Ak, lielais un varenais Rapu,
mēs lūdzamies pēc ūdens un barības.
Es lūdzu ne sevis, bet savas meitas dēļ.
Es esmu nogurusi.
Tu esi cietis.
Nāc pie manis.
Tu esi cietis.
Nāc pie manis.
Tu esi cietis.
Kas mums te ir?
Paskat tik.
Tas aprij visus manus augļus.
Rapu.
Gaismas nesēj.
Ā, viens no manējiem.
Es esmu Gors, pēdējais no taviem mācekļiem.
Esam zaudējuši visu, mans kungs.
Zeme ir izkaltusi.
Visa dzīvība zudusi.
Bet mūsu ticība tev palika nešaubīga, tāpēc mēs gaidām apsolījuma piepildīšanos
par mūžīgo debesu balvu.
Vai tāds ir tavu svinību iemesls?
Viņš domā, ka eksistē mūžīga debesu balva.
Nē. Diemžēl nekā.
Tev neredzēt debesu balvu, suns!
Mēs svinam veiksmīgas medības.
Nupat uzveicām Nekrozobena turētāju...
-Tu esi cietis. -...lai nesadomā uzbrukt...
-vēl kādam dievam ar to nolādēto asmeni. -Ja alksti atriebības.
Viņš draudēja sagraut manu impēriju.
Bet, mans kungs,
tava impērija jau ir sagruvusi.
Vairs nav neviena, kam tevi pielūgt.
Jūsu vietā uzradīsies jauni sekotāji.
Tā notiek vienmēr.
Mēs esam cietuši
un miruši badā.
Mana meita nomira...
-tavā vārdā. -Pareizi vien ir.
Ciešanas dievu labā ir jūsu vienīgais mērķis.
Pēc nāves jūs nekas negaida.
Ir tikai nāve.
Tu neesi dievs.
Es atsakos no tevis.
Tagad tavai tukšajai dzīvei beidzot ir mērķis.
Tu upurēsies man.
Ja alksti atriebības...
...nogalini visus dievus.
Dodies uz Mūžību.
Ja alksti atriebības,
izsauc Bivrestu.
Dodies uz Mūžību.
-Nogalini visus dievus. -Izsauc Bivrestu.
Dodies uz Mūžību.
Nogalini visus dievus. Nogalini visus dievus.
Zobens izvēlējās tevi.
Tu tagad esi nolādēts!
Savādi.
Tas nešķiet kā lāsts,
bet kā apsolījums.
Lūk, ko es zvēru:
visi dievi mirs.
Nāciet, sapulcējieties ap mani.
Un klausieties leģendu par Kosmosa vikingu -
Pērkona dievu, Toru Odinsonu.
Audzināts kļūt par kareivi,
Tors mācījās palīdzēt uzvarēt cīņā,
cīnoties to labā, kas paši sevi neprata aizstāvēt.
Viņš auga un auga, un auga.
Viņš bija iejūtīgs kā smaids.
Un mīlošās dabas dēļ nebija izvēlīgs.
Reiz iemīlēja bravūrīgu dēkaini.
Vēl citu reizi - sievieti-vilku...
uz vilku sievietes.
Bet Tora patiesā mīla bija Zemes sieviete vārdā Džeina Fonda.
Pagaidiet. Nē. Džeina Fostere.
Diemžēl cīņā par mīlestību Tors zaudēja.
Un toreiz viņš zaudēja daudzus sev tuvus cilvēkus.
Savu mammu.
Savu tēti.
Un to čali.
Un to, lai kas viņš būtu.
Un Heimdalu.
Un viņa brāli.
Un vēlreiz viņa brāli.
Un vēlreiz.
Nabaga Toram nācās noraudzīties, kā uzsprāgst viņa planēta.
Un tad viņš teica: "Ko es esmu izdarījis?"
Likās, ka viss, kas viņam bija mīļš un dārgs, bija zudis.
Tāpēc viņš paslēpa savu sirdi resnā, aptaukotā ķermenī,
lai neviens nekad to vairs nesalauztu.
Kaut nolēmis vairs nemīlēt, viņš tomēr nepārstāja cīnīties.
Viņš pievienojās Galaktikas sargiem
un devās klasiskos Tora piedzīvojumos.
Viņš atguva formu.
Smagi trenējoties.
Vēršot sāpes uzvarā, neaizmirstot trenēt arī ķermeņa lejasdaļu.
Nodzinis papuča punci, ieguva dievišķu figūru.
Taču no dievišķā ķermeņa dzīlēm joprojām
laukā lauzās skumjas.
Jo visi ķermeņi, kurus Tors gadu gaitā bija nēsājis,
tomēr nespēja noslēpt viņa lielās sirds sāpes.
Tā nu viņš pārstāja meklēt mīlestību
un samierinājās ar to, ka viņam padodas tikai viens -
klusā apcerē gaidīt, kad kāds sacīs:
"Tor, tev mums jāpalīdz uzvarēt šajā cīniņā."
Tor.
Tor, tev mums jāpalīdz uzvarēt šajā cīniņā.
Ejam.
Labi. Nāc, Pērkondārd.
Mums jāpasteidzas.
Cilvēki mirst.
Tiksimies lejā.
Pasteidzies!
Dod to man. Tu salauzīsi.
Es esmu Saknis!
Nosmērēji ar sveķiem.
-Sveiki visapkārt! -Paskat, kas ieradies.
Kā jums sokas, puiši?
Briesmīgi!
Mēs visi mirsim.
Tu solīji, ka dzīve uz šīs planētas būs relaksējošas brīvdienas.
Es teicu: "Kā relaksējošas brīvdienas."
Paskaties uz šīm krāšņajām debesīm. Trīs Saturna saules.
Kas var būt vēl relaksējošāks?
Īstas brīvdienas!
Mirsti, buskānu plukata!
Pērkona dievs!
Karali Jakān!
Tu beidzot pievienojies mūsu cīņai.
Kā mēdz sacīt: "Labāk vēlu, nekā nekad."
Jā, jauki.
Kā zini, agrāk mēs mitām mierpilnā oāzē.
-Taču tad mūsu dievi tika noslepkavoti. -Noslepkavoti?
Mūsu svētais templis palika bez sargiem,
un Habūskas ordas to sagrāba.
Tā ir mūsu dižākā svētnīca, bet viņš to apgāna.
Ilgi tas tā nepaliks.
Karali Jakān, pastāsti viņiem, kas šeit šodien notika.
Pastāsti, kā Tors
ar savu raibo, neiederīgo salašņu komandu
izmainīja kaujas gaitu
un iecirta savus vārdus vēstures klintī.
Varbūt mūsu izredzes nav lielas, bet teikšu ar pārliecību...
Tūlīt būs.
Tam tūlīt jāpieliek punkts!
Viņš taču neies iekšā templī? Nē.
Visi labi pastrādājām.
Uzvara pienākas mums visiem, jo strādājām komandā.
Sirds un prāta spēkā mēs sakāvām ienaidnieku
ar minimāliem zaudējumiem un bojājumiem.
Cik klasisks Tora piedzīvojums!
Urrā!
FOSTERES TEORIJA CEĻOŠANA TELPĀ un LAIKĀ Dr. Džeina Fostere
Laba grāmata?
Jā.
Es to uzrakstīju.
Pagaidiet. Jūs esat Dr. Džeina Fostere?
Jā.
-Sveiki. -Sveiki.
Kā patika Einšteina-Rozena tilts?
Grūti saprast.
-Jā. -Ļoti grūti.
Ir jāredz 3D modelis.
Esat redzējis "Notikumu horizontu"?
Nē.
-"Starp zvaigznēm"? -Nē.
Šī filma visu lieliski izskaidro.
Labi. Einšteina-Rozena tilts
pārloka telpu tā, ka punkts A un punkts B
līdzāspastāv telpā un laikā.
Šādi.
Jūs saplēsāt savu grāmatu.
Jā, bet tagad jūs saprotat tārpejas.
Noskatieties tās filmas.
-Labi. -Labi.
Ieraudzīju asos čipsus, nespēju atturēties.
Kā tad tev klājas?
Man klājas vienreizēji.
Vai esi kādam izstāstījusi, izņemot mani?
Ko tādu uzzinājuši, cilvēki kļūst dīvaini, izmainās.
Es šobrīd to nevēlos.
Turklāt nav jau tik nopietna kaite.
Džeina, tev ir ceturtā stadija.
No cik stadijām?
Četrām.
Kas līdz šim atklātas.
Vai tev šobrīd ir kas svarīgāks darāms
par ķīmijterapiju?
Nē.
Gribi drīzāk atgriezties laboratorijā, ja?
Es pārbaudu dažas idejas.
Nē, stop.
Tu domā, ka nepārtraukti jārosās laboratorijā,
citādi nodosi cilvēci,
bet patiesībā tu nesaproti, ko Visums mēģina tev pateikt,
tāpēc es pārtulkošu.
Nomet apgriezienus.
Tev jātaupa spēki, lai uzveiktu slimību.
Es cīnīšos pa savam, labi?
Tavai zināšanai,
"pa savam" nenozīmē, ka tev jāsēž vienai laboratorijā.
Varbūt ir laiks izspēlēt Visuma vikinga karti.
Tā nav kārts.
Ir gan.
-Tā nav kārts. -Tā ir kārts.
Gara, blonda un brīnumizskatīga.
Skaista kārts.
-Džeina, vai tu esi pārliecināta? -Dārsij,
es pati tikšu skaidrībā.
VĀRDS: DŽ. FOSTERE TESTS N-4-AC DATUMS: 4-30
Rezultāti nav mainījušies.
Diemžēl ķīmijterapijai gandrīz nav efekta.
Man ļoti žēl, Džeina.
Ja varu kā palīdzēt, vai ja vēlies vienkārši aprunāties, piezvani man.
VIKINGU MĪTI
Mjelnirs
sniedza tiem
izturību un spēku.
izcilu veselību...
LAIPNI LŪDZAM JAUNAJĀ ASGARDĀ BRAUCIET LĒNI
TENSBERGA
JAUNĀS ASGARDAS EKSKURSIJAS
Smaržo kā karalis, jo tu esi tā vērts.
Old Spice.
Nofilmēts!
Paskaties uz šo vietu. Tā ir tik skaista.
Mājas.
Jā, mājas, tēvs.
Mēs tevi vedīsim mājās.
Jā. Uz planētu Asgarda.
Asgarda nav planēta, mani dēli.
Tā ir ļaudis. Tā esat jūs!
Un nu man ir laiks doties uz garu valstību.
Es ieņemšu savu vietu
dižajā Valhalas svinību zālē -
dievu atdusas vietā.
Un vēl kas...
Jums ir māsa.
Un nu es pārvēršos dievišķos zvaigžņu putekļos
un no jums atvados.
Pavej!
Vai redzat? Tas notiek.
Es izgaistu.
Nē!
Tēvs!
Bet pagaidi, brāli!
Aiz mums parādījies draudošs portāls.
Pārveidojamies!
Es esmu Hela, Nāves dieviete.
Es atgriežos Asgardā kā tās likumīgā troņmantniece,
un neviens mani neapturēs!
Pievienojieties vai mirstiet!
Mēs nekad tev nepievienosimies, ragana! Mjelnir!
Neiespējami!
Es salauzu jūsu āmuru!
Laiks mirt!
Bivrests!
Šo vareno un neizkustināmo akmeņu spēks
ir gandrīz vai sajūtams.
Labi. Atgriezīsimies ciematā,
kur baudīsim īstu asgardiešu medalu.
Iesim nu.
Katastrofu dievs,
mēs tev pateicamies.
Jau likās, ka bez mūsu dievu aizsardzības šis karš ilgs mūžīgi,
tomēr ir iestājies miers.
Pateicībā par tavu palīdzību mēs tev sniedzam šīs dāvanas.
Saskaņā ar tradīciju mūsu pasaules aizstāvji saņem izcilus zvērus.
Milzu kazas!
Paskat tik! Tās ir brīnišķīgas.
Korg, paskaties. Īstas skaistules.
Karali Jakān, sirsnīgs tev paldies.
Paklau, par templi...
Es negribu runāt par templi.
Es zinu, un tomēr man šķiet svarīgi...
-Tas skumdina. -...dzīvei un objektiem...
-Un sadusmo. -Labi, es nerunāšu.
Neaizmirsti kazas.
Kuras tu pieņēmi un tāpēc vedīsi prom.
Atpakaļ nepieņemu.
-Tās ir skaistas. -Jā, skaistas.
Un diezgan skaļi kliedz.
Būs jau labi.
Es esmu Saknis.
Mums jāatrod pults, lai varam ielādēt briesmu signālu!
Mēģini atcerēties, kur tu liki to tālvadības pulti?
To droši vien aprija kāda no kazām!
Kazas neaprija pulti. Nekļūsti smieklīgs.
Es viņu mēslos nerakņāšos.
Es tās dievinu! Lai dzīvo pie mums vienmēr!
Atradu pulti!
Es tās nošaušu.
-Es arī. -Vai izdodas?
Nē, neizdodas. Nav uzlādēta.
-Jāatrod lādētājs. -Nost no ceļa!
Hei! Paga, paga, paga!
-Korg, tu dzīvs? -Jā, brāl. Viss labi.
Nomierinieties. Ar kazām viss būs kārtībā.
Ja ne, izmantosim tās ēšanai...
...brēkšanai.
Brēkšanai. Labs temats sarunai.
Un tās varot izsaukt ar īpašu svilpienu,
kas skan šādi...
Nē, ne tādu. Nē, ne tādu.
Nē, ne tādu. Pamēģini tu.
Nē, ne tādu.
-Sveiki, puiši. -Kreglin!
Nē, ne tādu.
-Tu visu laiku biji te? -Jā, tu liki palikt kuģī.
Šī ir Glenda. Mēs apprecējāmies.
Es esmu Saknis.
Ko mēs runājām par jaunu attiecību uzsākšanu?
Ka man nevajadzētu to darīt.
Tu nevari precēties uz katras planētas, kur nolaižamies.
BRIESMU ZIŅOJUMI
Es esmu Saknis.
Beidzot!
Tā, te būs. Briesmu ziņojumi.
Lūdzu, palīdziet mums! Dievu Bende mūs ir atradis!
Dievu Bende?
Atstāja tos karājamies par biedinājumu.
Paskat, cik daudz noslepkavotu dievu.
Mūsu dižākie varoņi guļ pīšļos.
Šausmas.
Kurš to pastrādājis?
Tor, kur tu esi?
Paga. Kas tas bija? Parādi vēlreiz.
Atskaņo to.
-Tor, kur tu esi? -Sifa?
Mums tevi vajag.
Mana draudzene ir briesmās. Ātri jādodas turp.
Startējiet kuģi, draugi.
Varbūt labāk sadalīsimies grupās.
Tik daudz palīgā saucēju. Paskat, cik daudz briesmu...
ziņojumu.
Tor.
Viss kārtībā?
Es apbrīnoju jūsu savstarpējo uzticību. Skaisti.
Diemžēl es nekad to nepiedzīvošu.
Draugs, ja drīkstu...
Tu drīksti.
Tu dzīvo jau tūkstošiem gadu, bet joprojām nezini, kas tu esi.
Arī es reiz biju apjucis.
Taču tad atklāju dzīves jēgu, atradu mīlestību,
kas man vēlāk tika atņemta. Tās bija velnišķīgas sāpes.
Bet tā sūdīgā sajūta tomēr bija labāka par tukšuma sajūtu.
Es ceru, ka kādudien arī tu atradīsi mīlu,
kas liks justies tik sūdīgi.
Agrāk esmu mīlējis, bet ne laimīgi.
Vai nu viņas mirst šaušalīgā nāvē vai pamet, uzrakstot vēstuli.
Nezinu, kas ir sliktāk, bet tāpēc nevienu sev klāt vairs nelaižu.
Tu esi pārāk pieķēries. Es zināju, ka tā notiks.
Tev jāiet. Es uzmeklēšu Sifu.
Tu atbildi uz citiem ziņojumiem. Galaktikai vajag tās sargus.
-Forši. Mēs jau dodamies... -Es zinu, ka sāp.
Bet tā būs labāk. Uzticies man.
Lai atvieglotu sāpes,
uz atvadām dāvinu tev šo kuģi.
Tu dāvini man manu kuģi?
Jā, tas ir tavs.
Lai tev ar to ir tikpat daudz piedzīvojumu kā man.
Vecā ķēve ir niķīga.
Labi kalpos, kad būsi sprukās.
-Iedarbināšu kuģi. -Paldies.
Ardievu, senais draugs.
Cilvēka rokasspiediens,
tad asgardiešu.
Tad čūska, kurai nedrīkst uzticēties.
Tu velc garumā.
Un pabeidzam ar klasisko asgardiešu pieskārienu.
Dodamies.
Rūpējies par manu ekipāžu. Viņiem neklāsies viegli.
Pasteidzieties!
Par viņu ne.
Atceries, ko tev teicu.
Kad jūties apjucis,
skaties acīs cilvēkiem, kurus mīli.
Viņi tev atgādinās to, kas tu esi.
Labi. Atā.
Lai nu kā, atminēsimies tikai labo.
Kā asgardieši saka: "Traucieties Odina kraukļu ātrumā.
"Un tiksimies Valhalā, kur dzersim medalu un..."
-Viņi ir prom. -Atkal divi vien. Tu un es.
Pērkondārd!
Uzmanīgāk, ķertais cirvi!
Ko darīsim tālāk, brāl?
Dosimies pakaļ Sifai!
Kas tas ir?
Faligars, faligariešu dievs.
Viens no jaukākajiem dieviem pasaulē.
Ak, nē.
Sifa, tas esmu es, Tors.
Odinsons?
Tev nocirsta roka.
Es tevi nogādāšu mājās.
Nē! Atstāj mani šeit.
Gribu mirt kareives nāvē.
Kaujas laukā. Cīņā.
Tad būšu godam pelnījusi vietu Valhalā.
Ak, diemžēl ir tā -
lai karavīrs iekļūtu Valhalā, viņam jāmirst kaujas laukā.
-Tu izdzīvoji. -Sasodīts.
Varbūt tava roka nonāca Valhalā.
Kas šeit notika?
Es dzinu pēdas kādam ārprātīgajam.
Ierados šeit, taču iekritu lamatās.
Kas ir šis ārprātīgais?
Dievu Bende nāk.
Viņš grib iznīdēt dievus.
Asgarda būs nākamā.
GUNS N' ROSES 9 PASAULES ROKA FESTIVĀLS
Paskat, tas ir Tors!
-Tor! -Vediet Sifu uz lazareti.
Hei!
Kuram uzkāpi uz varžacīm?
Neesmu vainīgs. Nepazīstu šādus mošķus,
lai kas tie būtu.
Apsveicu ar atgriešanos.
Kas ir tas jauniņais?
Tas jauniņais? Viņš tev patiks.
Mjelnir! Mjelnir!
Tas esmu es, Tors.
Vai esat redzējuši manu āmuru?
Mjelnir, šurp, puika!
Mjelnir?
Mjelnir.
Tu atgriezies!
Mjelnir!
Atvainojiet.
Labdien! Tas ir mans āmurs.
Un mans tērps.
Hei!
Pietiek ākstīties.
Noņem masku un parādi sevi!
Aiziet.
Sveiks.
Džeina?
Es jums pastāstīšu leģendu par Toru un Džeinu.
Viņš bija Pērkona dievs, viņa - zinātniece.
Būdami no pilnīgi dažādām pasaulēm,
viņi tomēr lieliski saderēja kopā.
Un abi uzsāka mīlas dēku.
Tors mācīja Džeinai, kā kļūt par karotāju,
bet Džeina palīdzēja Toram apgūt cilvēku paražas.
Laikam ejot, viņu mīlestība kļuva arvien dziļāka.
Viņa ir brīnišķīga, vai ne, Mjelnir?
Apsoli man, ka tu vienmēr viņu sargāsi.
Es arī tevi mīlu, draudziņ.
Tik dziļa mīlestība spēj pārvērsties burvestībā.
Tors drosmīgi raudzījās nākotnē
un domāja par to, ko tā nesīs.
Bet, jo vairāk viņš domāja par dzīvi ar Džeinu, jo vairāk baidījās to pazaudēt.
Un, lai gan Džeina negribēja to atzīt,
arī viņa baidījās no zaudējuma.
Tāpēc viņi noslēdzās viens no otra.
Niks Ferijs
Tors aizrāvās ar cilvēces glābšanu.
Heimdal!
Un Džeina bija aizņemta ar to pašu.
Ļoti aizņemta.
Plaisa starp viņiem auga augumā, līdz beidzot kļuva nepanesama.
Kaut kam bija jāmainās.
Man visu nakti jāiepazīstas ar datiem. Skaidrs?
Un man visu nakti jāvāc šis galds.
-Te ir divi šķīvji! -Divi šķīvji un divas dakšas!
Un kādu nakti tas notika.
Džeina uzrakstīja zīmīti.
Un Tors to izlasīja.
Un viņu leģenda pēkšņi pārvērtās par mītu.
Vismaz tā viņi domāja.
Viss kārtībā?
Jā, tikai mazliet karsti...
Tāda sajūta...
Klaustrofobiska sajūta ķiverē.
Kā?
Varbūt aprunāsimies vēlāk?
Jā, protams.
Prieks tevi redzēt.
Ko?
Nogalini visus dievus.
Klau. Vai tas ir Nekrozobens?
Kolosāli. Esmu par to tikai lasījis.
Tad jau zini, ka būs sāpīgi.
Sāpes.
Kas ir sāpes? Vien vārguļu izgudrojums.
Oho! Ļoti ass!
Gatavs?
Neaiztiec manas mantas.
Jā, labāk bēdz, gļēvuli.
Bērni! Viņi sagūsta bērnus!
Māmiņ!
Mamma!
Ēnu briesmoņi. Pretīgi.
Divkārt apskrēju ap zemeslodi. Nekā.
Gļēvuļi aizbēguši. Gan atradīsim.
-Savāda tikšanās, ko? -Un to saki tu?
Cik laika pagājis? Trīs, četri gadi?
Astoņi gadi, septiņi mēneši un sešas dienas.
Neesmu aizmirsis
pēdējo reizi, kad tevi redzēju, pareizāk - neredzēju, jo tu aizgāji.
Sacīt, ka es aizgāju - tas ir pārāk vienkāršots skatījums.
Nē, tu aizgāji. Tā bija.
Uzrakstīji man skaistu atvadu vēstuli.
Kā citādi? Es tur biju.
-Tevis tur nebija, tāpēc rakstīju. -Biju gan.
Un, ja neredzēji mani aizejam, tad varbūt aizgājis biji tu.
To es pieņemu.
Tam vairs nav nozīmes.
-Kuru tas interesē? -Piekrītu.
Mēs abi aizgājām un abi tikām atstāti.
Un tu atkal aizej.
Mīka, mums vajag aculiecinieku liecības.
Deril, sastādi pazudušo bērnu sarakstu.
Jūsu majestāte, mana meita ir nolaupīta, un es nezinu, kur viņa ir.
Mēs viņu atradīsim.
Puiši, viņi asiņo. Nogādājiet slimnīcā. Aši!
Deril!
Majestāte, vai mums jau sākt veidot izrādi par šo nelaimi?
Cilvēkiem nepieciešama izklaide.
Jo īpaši tagad, krīzes laikā.
Jo īpaši.
Es nedzirdēju "nē".
Es arī ne.
-Asgarda. Nakts. -Jā!
Sākumā redzami aizmiguši bērni.
Tātad tā ir bijusī draudzene?
Sena bijusī draudzene.
Džodija Fostere.
Džeina Fostere.
Tā, kuru neizdevās noturēt.
Tātad viņa aizbēga.
Jā. Jā... Jā.
Laikam nav viegli noraudzīties, kā bijusī draudzene
un bijušais āmurs tik labi saprotas.
Ko tu dari, brāl?
Nāc.
Nāc pie tētuka.
Nāc! Mjelnir.
Sveiks! Te tu esi.
Sveiks.
-Vai zināt, kas mums jādara? -Es tevi saucu.
-Jāveido armija! -No kā? Puse mūsu karavīru pagalam!
Puse mūsu karavīru vienmēr ir pagalam!
-Es jūs lūdzu... -Kur ir bērni?
...ejiet mājās. Jums paziņos jaunumus.
Mēs gribam zināt, kas noticis.
Mēs viņus atradīsim.
-Es nesaprotu. -Zināt ko?
Tā ir mūsu vaina.
Izbeidziet!
Asgarda!
Draugi, mēs nedrīkstam strīdēties.
Šādos brīžos ir jākļūst saliedētiem.
Es saprotu, kā jūs jūtaties.
Jūs pārņēmušas bailes.
Raizes.
Bailes.
Trauksme.
Lai atrastu bērnus, mums vispirms jāieskatās sevī.
Paklau, Mīka. Grūti teikt iedrošinājuma vārdus, ja tu trokšņo.
-Ko tu dari? -Viņa protokolē.
Mums nav laika.
Gribat atgūt bērnus?
Es tūlīt atgriezīšos.
Pieraksti, Mīka.
Nē!
Pērkondārd, ko tu dari? Vai tas ir Mjelnira dēļ?
Visi laukā!
Neatradu viņus.
Tev deg apmetnis.
Nekas. Izaugs jauns.
Tev būs jāsedz zaudējumi.
Klausieties.
Ko mēs par viņu zinām?
-Viņš ceļo ar ēnām. -Un no tām rada briesmoņus.
Ļoti baisus briesmoņus.
Un viņam ir Nekrozobens. Kā es to zinu?
Jo viņš to gandrīz iedūra man sejā.
Kas ir Nekrozobens?
Sens ierocis, kuru nodod no rokas rokā kopš pasaules sākuma.
Ar to var nokaut dievus,
bet tas arī lēnām samaitā un nogalina savu nēsātāju.
-Tātad tas viņu inficējis. -Jā. Tā vajadzētu būt.
Tātad mums ir darīšana ar nolādētu ēnu zombiju nolaupītāju.
Jauki. Kad varam doties ceļā?
Tor.
Vai tu mani redzi?
Uzmanību, peldoša galva.
Tā ir Astrīda. Heimdala dēls.
Astrīda, viss kārtībā?
Es vairs nesaucu sevi par Astrīdu.
Tagad esmu Aksels.
Kā dziedātājs no grupas, kuru dzirdēju uz Zemes.
-G N' R. -Astrīda,
tēvs tev devis spēcīgu vikingu vārdu,
un es godāšu viņa vēlmi.
-Aksels. -Astrīda.
-Es teicu, Aksels. -Astrīda.
-Aksels! -Nolāpīts! Uzklausi viņu!
Labi, Aksel. Kur tu esi?
Nezinu. Vēl neprotu likt lietā savas burvju acis.
Tavs tēvs to iemācīja man, es - tev.
Sakoncentrējies un pastiep roku.
Labi. Tagad koncentrējies.
Aizver acis.
Tor!
Kā jums klājas, bērni?
Kā klājas? Paskat, kur mēs esam.
Dzeloņu būrī.
Jā, tas nav labi.
Vai tu ko darīsi lietas labā?
Jā, bet ne tagad.
Es esmu parādība. Redzat?
-Redzat? -Kas ar mums notiks?
Kas to lai zina? Situācija ir drūma.
Labi, ka esat asgardieši.
Ja nomirsiet, nonāksiet Valhalā.
Ak kungs! Labāk ej prom.
Pagaidiet. Klausieties.
Viss būs labi, bērni. Neraudiet.
Man ir plāns. Esmu savācis lielisku komandu.
Mums ir tēvocis Korgs, karalis Valkīra,
mana bijusī draudzene Džeina - vēl cits stāsts, ar kuru jūs negarlaikošu.
Bet komanda ir izcila,
un mēs jūs drīz nogādāsim mājās.
Jā.
Es zinu, kur jūs esat.
Un dabūšu jūs prom no šejienes.
Man bail. Tāpat kā pārējiem.
Tor! Glāb mūs.
Ved mani prom. Sargiet sevi, labi?
Sargiet sevi. Drīz tiksimies, labi?
Aksel, ved mani prom no šejienes!
Viņi ir Ēnu valstībā.
Kā tu zini?
Tik smaga un tumša atmosfēra ir tikai tur.
Pat krāsas izbalo. Tas ir nepārprotami.
Nu, ja nepieciešamas krāsas,
tad radīsim varavīksni.
"Radīsim varavīksni"? Vai tas ir kāds sauklis?
Viņa īsu brīdi ir Tors.
Lieliski glābj dzīvības. Pie pārējā vēl jāpiestrādā.
-Cik modes saukļu ir bijis? -Daudz.
Jā. Pasteidzos.
Viņš pārvietojas ēnā un dodas uz Ēnu valstību.
Šķiet, ka tur viņš varētu būt visspēcīgākais.
Nevar tur iet bez apdoma. Tās var būt lamatas.
Tā mēs apdraudētu bērnus.
Vajag papildspēkus. Jāsapulcina armija.
Vai tu domā to, ko es?
-Jā. -Ko mēs domājam?
-Es arī to domāju.
Visvarenības pilsēta.
Kas ir Visvarenības pilsēta?
Varenāko Visuma dievu mājvieta.
Mēs varētu savākt nepārspējamu komandu.
Ra, Hēraklu,
Tūmatoengu.
Varbūt Kecalkoatlu. Un Zevu, vecāko un viedāko no visiem.
Tu saki Zevu?
Jā, Zevu.
Pašu Zevu? Zevu Zevu?
Diez vai viņam ir otrs vārds.
Vai arī mans dievs tur būs? Ninijs no Nonijas?
To nevar zināt, Korg. Bet, ja būs, aicināsim komandā.
Jā.
Pērkondārd!
Labi. Nomierinies. Mieru!
Mēs neceļosim Pērkondārda ļodzīgajā Bivrestā.
Paskaties, kas notika.
Nevaram arī lidot ar tavu sīko portāla zirģeli.
Visiem nepietiks vietas.
Ko tu stāsti! Karabazūne ir lieliska.
Tāpat kā Pērkondārds.
Pērkondārdam vajag izolācijas vadu.
Jebko, kas izturētu ceļošanu Kosmosā.
Apburoši runā par tehniskām lietām.
Tam pietiek jaudas ceļojumam,
tikai jāiegrožo enerģija, lai kļūst vieglāk vadāms.
Ja mums būtu kuģis, tad varētu
izmantot Pērkondārda enerģiju.
-Kā dzinēju. -Kā dzinēju.
Jums vajag kuģi?
Man ir kuģis.
Atbrīvojieties no sēdekļiem.
Un kazas piesieniet priekšgalā.
Izbraucam pēc 15 minūtēm.
Tikai pašu nepieciešamāko.
Šis ir nepieciešams.
15 minūtes līdz izbraukšanai!
Tu nu gan ātri atradi jaunu saimnieku.
Tu esi nepārspējams.
-Sveika! -Sveiks.
-Aprunājos ar senu draugu. -Jā.
Gribu tev atvainoties.
Laikam izturējos mazliet dīvaini. Kaut kā nejūtos savā ādā.
Kaut kā...
cenšos saprast, kas īsti esmu. Jūtos apjucis.
Tad pēkšņi ieraudzīju tevi - manā apģērbā.
Un viss bija kaut kā...
Arī man grūti to visu aptvert.
Kā tad jūs sapazināties? Kā tas notika?
Varu apzvērēt, ka Mjelnirs mani sauca.
Paskat tik?
Tāpēc atbraucu paskatīties.
Tad tā gabali sāka spīdēt un kustēties...
Trakums.
Tors.
Nu ko? Tev piestāv. Viss notiek, tā ka...
Tikai pārbaudu.
Uz redzi!
Piecas minūtes līdz izbraukšanai!
Kas ir?
Mēs tikai aprunājāmies.
Mammīt, nepamet mani.
Nebaidies.
Pat tad, kad manis vairs nebūs, mīļā,
tu nebūsi viena.
Veltīts ELĒNAS FOSTERES piemiņai
Un lai kas notiktu,
nekad nepārstāj cīnīties.
Nekad nepārstāj cīnīties.
Sveika. Jūties labi?
Lieliski.
Izlietne liecina par ko citu.
Tu domā, ka man vajadzētu braukt līdzi?
Man nekļūst labāk.
Tu esi Tors. Protams, ka tev jābrauc.
Ko citu tu darīsi?
Tu tagad esi vikings.
Tātad tev jāmirst kaujas laukā,
turklāt mokpilnā nāvē.
Citādi neiekļūsi Valhalā.
Tāds ir mans plāns.
Kā tad ar valdīšanu?
Man patīk būt karalim. Mīlu savu tautu,
bet tās nebeidzamās sapulces,
kuru vietā varētu iztikt ar kraukļu pastu...
Es gribu cīnīties.
Ilgojos pēc savām māsām.
Arī tāpēc tev jābrauc - esi man vajadzīga.
Labi, mums jādodas ceļā.
Esi sakravājusies?
Un tu?
Jā!
Rokas granāta?
Nē. Portatīvais skaļrunis.
Dodamies.
Vai tu varētu nestāstīt citiem par to izlietni?
Protams.
Mani tautieši asgardieši!
Novēliet veiksmi, jo mēs trauksimies Odina kraukļu ātrumā.
Un atgriezīsimies ar bērniem.
Ar daudziem bērniem.
Un tad mēs mielosimies!
Ne jau ar bērniem.
Tā mēs vairs nedarām.
Tie bija drūmi laiki. Apkaunojoši.
Nu ko? Laiks doties ceļā.
Vai tu vēl brauc ar skrituļslidām?
Vairs ne. Un tu?
O. jā. Katru nedēļas nogali.
Kad āķis lūpā, tad tika aidā! Pareizi, Korg?
Slidošanas biedri uz mūžu!
-Klau, vai drīkstu palūgt tavu viedokli? -Jā.
Es prātoju -
kad tiekam klāt ļaundarim, kāds varētu būt mans sauklis?
Piemēram: "Apēd šo āmuru!"
Vai: "Ievērtē manu āmuru!"
Kā būtu...
Nē... Es vēl domāju.
Nē, tie visi ir labi. Manējais ir:
"Tas beigsies šeit un tagad."
Tas ir ļoti izteiksmīgs.
Ilgi to pilnveidoju.
Gan tu arī izdomāsi. Tikai jāpadomā.
Šis ir mans pirmais ļaundaris.
Pirmais iespiežas atmiņā.
Jā.
Vai tev ir draudzene?
Nē. Esmu pārāk aizņemts, nav laika.
Daudz darba un viss pārējais.
Forši. Izpētīšu apkārtni.
Tik forša.
Kurš ir tik foršs?
Ēkas ir foršas.
-Kas te notiek? -Kur?
Sāk mosties jūtas?
Jūtas? Pret Džeinu?
Nē. Nesmīdini mani. Jūtas?
Mums bija jūtas
krietni pasen. Tās jau sen pārgājušas.
-Varbūt tev ir jūtas. -Skaidrs.
-Draugs, atslābsti. Esam vienā komandā. -Es nezinu.
Es lieliski zinu, kurā komandā esam.
Džeinas komandā.
Toram raksturīgi tas, ka viņš vienmēr ātri atgūstas.
-Jā. -Kad Hela nozaga viņa āmuru,
viņš sev ieguva cirvi, kas kalts mirstošas zvaigznes sirdī.
Un ar šo pašu cirvi tika nocirsta Tanosa galva.
Tas bija labais.
Cik apburošs stāsts!
Visi te runā par galvas ciršanu,
man arī sagribējās.
Kas tad tas?
Tas ir Oktijs. Sveiks, Oktij!
Kā tev iet?
Vai zināt, kas Oktijam patīk?
Ka viņam norauj galvu!
Ko? Vēl pirms mirkļa jums tas patika.
Labi, labi.
Oktijs ir prom.
Ko jūs?
Man bail.
Paskat tik.
Es reiz pazinu tieši tādu mazu meiteni.
Viņa bija drosmīga un gudra.
Un asprātīga. Un viņai patika zīmēt.
Es gribētu uzdot jums jautājumu
par dieviem.
Tiem būtu mūs jāsargā, vai ne?
Bet kur tad viņi ir?
-Tors jau ir ceļā. -Jā!
Jā, uz to es ļoti ceru.
Tieši tāpēc jūs esat šeit.
Pasākums ir ar ielūgumiem, tāpēc jācenšas neizcelties un iekļauties.
Par laimi, maskēšanās ir mana stiprā puse.
Grieķu filozofs.
Dabūju šos.
Kas tie ir?
Īsti maskēšanās tērpi.
Emociju dievu apmetņi.
Katra krāsa nozīmē konkrētas emocijas.
Kur tad emociju dievi?
Labāk nejautā.
Velns un elle!
Laipni lūgti Zelta templī, bērni.
Šeit pulcējas spēcīgākie Visuma radītājdievi.
Tur ir burvestību dievs. Sapņu dievs.
Galdniecības dievs.
Paskaties uz to!
Ak, jā. Tas ir Bao - pelmeņu dievs.
-Hei, Bao! -Bao.
Paceliet acis!
Tas ir kroniešu dievs Ninijs no Nonijas.
Sveiks, Ninij Nonij!
Zev! Zev! Zev!
Jā.
Es esmu Zevs!
Viņš ir klāt!
Cilvēks, mīts, leģenda.
Varbūt neesi to pamanījusi,
bet es esmu stipri ietekmējies no viņa.
Viņš ir zibens dievs, es - pērkona dievs.
-Spēcīgs iedvesmas avots. -Ļoti labi.
Sāc ar to, kad prasīsi viņam armiju.
Kā mēs tiksim tur augšā? Lidojot, vai?
Mēs nedrīkstam izjaukt viņa uznācienu.
Viņš ir slavens ar savu uznācienu.
Zibensspērienu! Zibensspērienu!
Jā!
Zevs!
Jā! Zibensspēriens!
Kārtību.
Kārtību!
Klusumu! Klusumu!
Ar šo es atklāju
svēto dievu sanāksmi.
Kur mums ir daudz nopietns jautājums, ko apspriest.
Piemēram,
kur šogad noturēsim orģiju?
Viņš runā nopietni?
Godīgi sakot, es neiebilstu.
Viņam noteikti ir kas svarīgs sakāms.
Atvainojiet.
Tagad paziņosim uzvarētāju
kategorijā "Lielākais dieviem upurēto cilvēku skaits."
Nu labi, varbūt viņš nav tik dižs.
Tas nav labi.
Nē, labāk noteikti nekļūs.
Šie dievi nebūs palīgi.
Bet tas zibens spēriens mums varētu noderēt.
Džeina, tu pa labi. Tor, tu pa kreisi.
Sadodam pa pakaļu, atņemam šautru un gatavs.
-Labi, dodamies tai pakaļ! -Nē, pagaidiet!
Nebūs nekāda došana pa pakaļu.
Noteikti ne Zevam.
Piemērotā brīdī es ar viņu aprunāšos.
Šis brīdis ir piemērots.
Nav vis piemērots.
Kas runā?
-Viņi. -Korg, aizveries.
Vai jums ir kas sakāms visiem?
Atvainojiet.
Es tūlīt dragāšu galvaskausus, runā ātri.
Goda vārds, galvas ripos.
Kas jūs abas esat?
Sveicināti!
Ļaujiet man pirmajam sacīt, ka jūtos pagodināts...
Nē, es tevi nedzirdu.
Labāk nāc uz skatuvi.
Uz to skatuvi tur, lejā?
Nuja. Vai neredzi laukumu, kas izskatās pēc skatuves?
Sapratu.
Paiešu garām.
Vai! Atvainojiet.
Lai izdodas, brāl.
Varenais Zevs!
Oho!
Visuma dievi,
esmu ieradies šeit, lai lūgtu jūsu palīdzību sapulcināt armiju.
Ir kāds maniaks vārdā Dievu Bende, kas vēlas nokaut mūs visus.
Viņš daudzviet jau izraisījis postu.
Veselas planētas un valstības
palikušas pilnīgi neaizsargātas.
Viņš aiz sevis atstājis haosu.
Bet es zinu, kur viņš atrodas,
un kopīgiem spēkiem mēs varam viņu satriekt un nepieļaut jaunus upurus.
Tas čalis
novācis pāris niecīgus dievus.
Liela muiža.
Ja esi beidzis,
smukulīt,
tad sēdies savā vietā un esi kluss.
Es atvainojos. Vai jūs nedzirdējāt, ko es teicu?
Viņš slepkavo masveidā.
Es pateicu vienu reizi,
tagad tu aizveries.
Stāvi klusu.
Vēl mazliet, un tu netiksi ielūgts uz orģiju.
Zev, mums ir jārīkojas!
Tu nenāksi uz orģiju!
-Uzklausi mūs! -Man pietiek!
Važas!
Jūsu Augstība, tikai saki vienu vārdu.
-Dosimies pēc mana signāla. -M-hm.
Kāds būs signāls?
Es teikšu: "Aiziet!"
Apskatīsim, kas tu esi.
Noraušu tavu maskēšanās tērpu.
Čik!
Tu uzšāvi par stipru, sasodīts!
DUSI MIERĀ, LOKI
Vai mums viņam palīdzēt?
Es domāju, pēc brīža.
Vīnogu?
Izskatās pēc kabača.
Un kā ir ar pārējiem?
Norausim arī viņu tērpus.
Nē. Lūdzu, neraujiet.
Es neiebilstu.
Tērps ir nost!
Maska nost. Labi?
Asgardieši.
Domāju, ka pēc Odina nāves mēs jūs vairs neredzēsim.
Tu esi Tors,
Pērkona dievs.
Bet vai pērkons nav tikai zibens skaņa?
Labais, tēti.
Zev, tas skar ne tikai mūs.
Viņš nolaupījis asgardiešu bērnus.
Kas mēs, tavuprāt, esam? Dievu policija?
Katram dievam jārūpējas par savu tautu.
Un ne vairāk, ne mazāk.
Asgardiešu problēmas
ir asgardiešu problēmas.
Cik zemu varenie krituši.
Mans varonis Zevs
nobijies.
Pāris lietas.
Pirmkārt, jā. Esmu nobijies.
Gors sagrābis Nekrozobenu.
Tas nozīmē, ka viņš var mūs nogalināt.
Tas nav labi. Otrkārt...
Es zinu, ka centies rīkoties godprātīgi.
Es saprotu.
Bet šādi tu izraisi paniku.
Panika nav laba.
Šeit mēs esam drošībā.
Arī tu, mans draugs, šeit esi drošībā.
Tāpēc atslābsti, kukulīt.
Ierauj vīniņu, uzkod kādu vīnogu.
Šeit atļauts viss.
Visvarenības pilsētā.
Treškārt, nerunā pretī Zevam.
Es uzšāvu par stipru. Tūlīt atdošu tev drēbes.
Tagad es tev atdošu drēbes!
Čik, čik.
Šeit taču ir dievu Zelta templis,
nevis prasta plikšņu parāde.
Ja netaisies mums palīdzēt, vismaz aizdod savu ieroci.
Mums vajag tavu zibens šautru.
Manu "zibens šautru" sauc par Zibensspērienu.
Ja prasi kādam viņa slepeno ieroci,
tad vismaz iemācies tā nosaukumu.
Vai drīkstu aizņemties Zibensspērienu?
Zibensspērien!
Nē!
Neuztraucieties.
Dievu Bende
nesasniegs Mūžību.
Mūžību?
Ko viņš to domā - nesasniegs Mūžību?
Nolāpīts!
Mūžība ir spēcīga būtne Visuma centrā.
Tā izpildīs vēlēšanos pirmajam, kurš to sasniegs.
Kā laimes aka?
Kā tev šķiet, ko prasīs čalis vārdā Dievu Bende?
Ja viņš meklē Mūžības altāri, tātad vēlas nonāvēt mūs visus uzreiz.
Zev, mums nekavējoties ir jārīkojas.
Viņš to nesasniegs.
Viņam nav atslēgas.
Vai tāda ir dievu sūtība?
Kā gļēvuļiem slēpties zelta pilī?
Varbūt tiešām esam nogājuši no ceļa.
Vai zini? Mēs paši viņu apturēsim.
Diemžēl es nevaru to pieļaut.
Šī ir slepena vieta,
par kuru zina tikai dievi.
Arī tu zini, kur mēs esam.
Dievu Bende var izmantot tevi, lai atrastu mūs.
Tas nebūtu labi.
Tāpēc tagad
tev ir te jāpaliek.
Sardze!
Klau!
Īstenojam manu plānu?
Jā. Dodiet pa pakaļu.
O, jā!
Tu neteici: "Aiziet!"
Es nāku, puiši!
Tor, ķer!
Korg!
Vala, pieliecies!
Korg!
Tor.
Ak, nē. Nē. Korg!
Tor, es mirstu!
Zev!
Tu būsi nākamais, Odinson!
Tā ir zibens skaņa.
Nē!
Korgij. Korgij!
Tor.
-Korgij? -Es esmu te.
Kur? Kur tu esi? Es tevi izrakšu. Būs labi.
-Korg. Korgij! -Te es esmu!
Es nenomiru!
Ak kungs! Jā! Tu esi dzīvs!
Izrādās, ka kronanam dzīva ir tikai mute.
Korgij, klausies. Man vajag, lai tu izsauc kazas.
Darīšu, ko spēšu.
Sargā viņu ar savu dzīvību.
Labi.
Esi gatavs ceļojumam?
Tagad tu mani sargāsi no aizmugures.
Uz astoņiem, Vala.
7.48.
Es to varu, sasodīts!
Nē, ne tā. Nē, ne tā.
Nē.
Saņemies, Korg. Savelc lūpas.
Man izdevās!
Tad uzradās laiva ar kazām, izglāba mūs,
un mēs izlidojām laukā pa logu. Beigas.
Vēl viens klasisks Tora piedzīvojums.
Nespēju noticēt, ka tu nogalināji Zevu.
Zini, kā mēdz sacīt? Nekad netiecies ar saviem varoņiem.
Galvenais, ka tagad mēs esam ceļā pie jums.
Kā jums klājas? Viss kārtībā?
Viss normāli. Mazliet baidāmies.
Es zinu, ko nozīmē baidīties.
Un teikšu atklāti. Jūsu vecumā
es nebūtu tik drosmīgs kā jūs.
Tiešām?
Jāteic, ka jūs esat drosmīgākie asgardieši, kādus pazīstu.
Jūs visi.
Tāpēc nezaudējiet drosmi, sarunāts?
Un rūpējieties cits par citu. Tagad jūs esat komanda.
Komanda "Bērni būrī".
Vai jūs to spēsiet?
Jā. Es domāju, ka spēsim.
Es par to esmu pārliecināts.
Vai ne?
-Tor? -Jā.
Es priecājos, ka satiku savu varoni.
Ak, paldies, draugs.
Kā klājas bērniem?
Kā jūs varat iedomāties, mazliet nobijušies,
bet es teicu, ka viss norit pēc plāna.
Tātad tu sameloji?
Mums joprojām ir plāns?
-Jā, ir. -Nē, nav.
-Plāns ir. -Nē. Plāna nav.
Mums neizdevās savākt dievu armiju.
Korgs ir miris.
-Viņš nav miris. -Neesmu miris.
Viņš ir galva. Un tu...
Tevi pamatīgi pazemoja.
Nē, tikai atkailināja, un no tā nekaunos.
-Džeina? -Man nebija iebildumu.
-Korg? -Man ļoti patika.
Tomēr dosimies uz Ēnu valstību
vājāki nekā pirms tam.
Es domāju, ka mēs mirsim.
-Neviens nemirs. -Tiešām?
Viss ir labi. Mums izdevās.
-Mēs nogalinājām Zevu! -Tu nogalināji Zevu.
Tas varētu izrādīties katastrofāli šim Visumam,
un visa dievu kopiena droši vien
mūs vajās līdz pēdējai mūža dienai,
tomēr tu nozagi šo skaisto ieroci.
Šī ir vesela armija.
Tas ir gluds, slaiks, spēcīgs, skaists...
Tev. Tev tas lieliski piestāv, Valkīra.
Man tādas lietiņas īsti nepatīk,
jo man jau ir savs ierocis.
Vai drīkstu uz brīdi aizņemties?
Te tu esi, senais draugs.
Tas bija varens uznāciens.
Paklau...
vai tu nedusmojies?
Jā?
Ir jau mazliet dīvaini, ka bijušais ierocis arī ir te.
Bet Mjelnirs ir pagātnē.
Tagad tikai tu un es, draugs.
Zini ko?
Es domāju, ka tev pirmo reizi jānobauda alus. Ko teiksi?
Gards.
Man žēl, ka pēdējā laikā strīdamies.
Sveiks.
O, sveika.
Iespaidīgs skats, vai ne?
Jā. Skaisti.
Gribēju sacīt, ka tu šodien rīkojies ļoti iespaidīgi.
Jūs abi ar Mjelniru.
Jā.
-Kosmosa delfīni. -Ko?
Paskaties uz kosmosa delfīniem...
Ko?
-Oho! -Jā.
Skaisti.
Ļoti skaisti. Retums.
Ārkārtīgi uzticīgas radības.
Meklē partneri uz mūžu. Baros pa seši.
Šķīsta mīlestība.
Ar hei, ninī nonī Un fēr finī fonī
O, brālīt, tu esi tik smuks
Gribu nogrimt tavos akmeņos
Kad saiesim kopā Akmeņi ripos
Un visi taisīsim mazuļus
Tā mans tētis dziedāja otram tētim, kad viņi lakstojās.
Kad divi kronani grib radīt bērnu, viņi kopā dodas kalna iekšienē,
uzmeklē tur mazu lavas baseinu, sadodas rokās virs tā
un pēc mēneša, atraujot rokas,
viņiem rodas skaists kronanu mazulis.
Aizraujoši. Un pikanti.
Vai tev ir bijusi otra puse?
Man viņu bijis daudz.
Bet es nezinu...
vai atkal to vēlos.
Vai tāpēc, ka zaudēji draudzeni cīņā un nespēji sev to piedot?
Un tagad meklē atbildes pudelē
vai bezjēdzīgā dēkā, kas it kā notrulina sāpes,
bet nesniedz īstu laimi un apmierinājumu?
Jā. Kaut kā tā.
Skaisti. Skaistas radības.
Džeina.
Tor.
Es gribu justies sūdīgi par tevi.
Ko?
Gribu justies sūdīgi par kaut ko - par tevi.
Tas neizklausās labāk.
Tiešām? Sasodīts.
Mans draugs teica, ka labāk ir justies sūdīgi,
zaudējot mīlestību, nekā vispār to nepiedzīvot
un nejust neko, tikai tukšumu.
Viņam ir taisnība.
Es tā jūtos jau sen.
Esmu atgrūdis cilvēkus, nelaidis sev klāt,
jo baidījos no zaudējuma.
Bet tagad vairs tā negribu. Nevēlos tā dzīvot.
Labāk nocietināt savu sirdi, nekā sajust sāpes.
Tieši tā es darīju - nocietināju sirdi.
Es meditēju. Tu arī?
Nē. Tas ir garlaicīgi.
Tas mani vēl vairāk sadusmoja.
Bet man ir apnicis paļauties uz savu likteni
un censties izdibināt, ko no manis vēlas Visums.
Es gribu dzīvot šodien, it kā rītdienas nebūtu,
mest piesardzību vējā.
Es gribu būt kopā ar tevi, Džeina.
Ko tu saki?
Man ir vēzis.
Piedod, ko?
Es esmu slima.
-Pagaidi. Kas notiek? -Atā.
Nē, nē. Džeina. Pagaidi.
Ko es teicu? Es tā nedomāju. Tas bija joks.
Man nav vēža.
Ejam kaut ko sagraut.
Džeina, man ļoti žēl.
Nežēlo mani.
Kad tu to uzzināji?
Pirms sešiem mēnešiem.
Bieži jutos nogurusi, man diagnosticēja ceturto stadiju.
Lika nokārtot, kas kārtojams.
Tad izdzirdēju Mjelniru mani saucam.
Nodomāju, ja zinātne nelīdz,
varbūt jāizmēģina vikingu kosmosa burvestības.
Tad tāpēc tu ieradies Jaunajā Asgardā.
Jā. Es domāju - varbūt āmurs spēs mani dziedināt,
un šķiet, ka man kļūst labāk.
Varbūt arī nē.
Džeina, neviens nezina, cik ilgi viņam lemts dzīvot.
Mēs nezinām, ko nesīs rītdiena.
Un Mjelnirs...
Mjelnirs izvēlējās tevi.
Tāpēc, ka esi tā cienīga.
Un tas ir būtiski.
Kad es tevi satiku pirmoreiz,
tad nebiju cienīgs. Nespēju pacelt šo āmuru.
Bet tu mani iemācīji,
ka nav cēlāka mērķa, kā palīdzēt tiem, kas nelaimē.
Tu padarīji mani cienīgu.
Tāpēc tagad visu, ko tu vēlies darīt, mēs varam darīt kopā.
Labi.
Ko tu vēlies darīt?
Es gribu atdot tos bērnus viņu ģimenēm.
Gribu pabeigt misiju.
Tu runā kā patiess Tors.
Kā tu tagad jūties?
Ļoti nobijusies.
Kā tu jūties?
Sūdīgi.
Cik sūdīgi?
-Pavisam sūdīgi. -Nu, tad...
Nez, par ko viņi abi tur runā.
Viņi nerunā.
Varbūt viņi sadosies rokās virs karstas lavas un radīs Toru mazuli?
Tas diemžēl ir maz ticams.
Žēl gan. Manuprāt, Tors būtu lielisks tētis.
Klau! Mēs esam klāt.
Kur pazuda krāsas?
Viņu te nav.
Kur viņi ir?
Kas šī par nolādētu vietu?
Bivrests ir atbilde?
Tas ir slazds!
Vai paskaidrosi, kāpēc izmeti Pērkondārdu pa logu?
Tas nepieciešams viņam, lai atvērtu Mūžības Vārtus.
Jau atkal tiekamies.
Pasauc cirvi.
Pasaukšu cirvi, kad tu piezvanīsi zobārstam.
Pasauc cirvi.
Pasaki, kur ir bērni, citādi tevi nositīšu.
Pasauc cirvi.
Kas tu par dievu?
Tu nejēdz, ko nozīmē būt dievam.
Tu vērsies pie dieviem pēc palīdzības, bet viņi nepalīdzēja.
Šajā ziņā mēs esam līdzīgi.
Viņš noteikti nav līdzīgs tev.
Ko tu teici?
Es teicu, ka viņš noteikti nav tāds, kā tu.
Pareizi.
Es neesmu liekulis. Patiesi rūpējos, lai valdītu miers.
Miers? Tu slepkavo nevainīgus dievus.
Nevainīgus?
Vai tu esi Valkīra?
Jā.
Cik aizraujoši!
Dievi taču nodeva arī tevi,
kad tavs māsu ordenis tika apkauts.
Neuzdrošinies pieminēt...
Vai lūdzies dievus,
kad sievietes, kuras mīlēji, mira kaujas laukā?
Vai diedelēji viņu palīdzību,
kad tava ģimene tika masveidā nokauta?
Jauki patērzējām.
Šī te.
Tu esi interesanta.
Savādāka.
Jā.
Tu mirsti.
Man žēl.
Mums abiem ir viens ceļš.
Tāpat kā zobens padarīja varenu mani,
āmurs padarīja varenu tevi.
Taču tas neizmainīja tavu likteni.
Dievi tevi izmantos,
bet nenāks palīgā.
Mēs nesaņemsim nekādu debesu balvu.
Drīz viņas vairs nebūs.
Tu zini, kurš viņai nepalīdzēs?
Vari minēt vienu reizi.
Es pazīstu tavas sāpes.
Mīlestība ir sāpes.
Man reiz bija meita.
Es paļāvos uz augstākiem spēkiem,
cerot, ka tie viņu glābs.
Bet viņa...
nomira.
Tagad es saprotu.
Manai meitai patiesībā ir paveicies.
Viņai nav jāuzaug pasaulē, kas pilna ciešanu
un sāpju
un kuru vada ļauni dievi.
Izvēlies mīlestību.
Pasauc cirvi.
Pasauc...
cirvi.
Jūties labi?
Jā.
Man gribas viņu nogalināt.
Man arī. Bet viņš jāsagūsta dzīvs,
citādi neatradīsim bērnus.
Paldies, Kazas kungs.
Vala!
Viņa jāved prom!
Nāc. Es tev palīdzēšu.
Sveiki. Esam klāt. Varam doties.
Pērkondārd, ved mūs mājup.
...izplatās vēl nepieredzētā ātrumā.
Mēs varam izmēģināt agresīvākas ārstēšanas metodes,
bet kaut kas kavē viņas ķermeņa spēju cīnīties pret vēzi.
Man žēl, Tor.
Te tu esi. Labi.
Kas tur ārpusē notiek?
Kāds dunduks uztaisījis ledusskapi bez durvīm. Iedomājies?
Neuztraucies, es to dabūju vaļā un atnesu tev visādus labumus.
Kā jūtas Vala?
Viņai stipri sāp, bet stāvoklis ir stabils.
Labi, labi.
Tagad tikai jānoņem šīs...
Nē, nē. Tām jāpaliek virsū.
Lai tās burvju zālītes un eliksīri iedarbojas.
Es tagad uz brīdi izskriešu. Paķeršu bērnus, novākšu slikto čali
un tūlīt būšu atpakaļ.
Tu dosies bez manis?
Jā.
Kā tad paliek ar to, ka darīsim visu kopā?
Viņš izmantos bērnus, lai novērstu tavu uzmanību.
Tev mani vajag.
Tieši tā, Džeina. Man tevi vajag dzīvu.
Būtu jauki kaujas laukā plecu pie pleca cīnīties pret Goru,
bet āmurs tevi nogalina.
Tiklīdz tu to izmanto, tas izsūc tavus cilvēciskos spēkus
un tu nespēj cīnīties per vēzi.
Tu taču teici, ka jādzīvo tā, it kā rītdienas nebūtu?
To es teicu, pirms uzzināju, ka tev tās varētu nebūt.
Kāpēc nemesties vēl pēdējā piedzīvojumā?
Džeina, ja tev ir iespēja dzīvot, tev tā jāizmanto.
Tu runā kā īsts Tors, kuram nav vēža.
Varbūt izskatos pēc foršas astrofiziķes no Ņūmeksikas,
kas īsteno sapņus, bet paskaties uz mani.
Es gribu turpināt cīnīties. Es esmu Varenais Tors.
Bet tu gribi, lai to nedaru?
Kāda jēga no šādas eksistences?
Tāpēc, ka es tevi mīlu.
Vienmēr esmu tevi mīlējis.
Un šī ir mūsu iespēja.
Bet, ja tu atkal ņemsi rokā to nolādēto āmuru, šī iespēja būs vējā.
Tev ir jāizvēlas, Džeina.
Bet es rūgti nožēlotu to, ka nelūdzu tevi palikt šeit,
lai varam to atrisināt kopā.
Tik pamēģini neatgriezties pie manis.
Es atgriezīšos, tiklīdz varēšu.
-"Salauz kāju". -Es salauzīšu visas viņa kājas.
Atcerieties, ka Mūžības vārti atrodas pašā...
-Visuma centrā. -Visuma centrā.
Garām komētu kopai...
Zinu. Mēs to izrunājām. Es neapmaldīšos.
Vai nesāp durtā brūce?
Šķiet, ka zaudēju nieri.
Pilnīgi pagalam?
Kaut es varētu doties tev līdzi.
Bet tad es nobeigtos, un nepalīdzētu atgūt bērnus,
tāpēc tev būs jāiet vienam.
Tev tikai jāiznīcina tas zobens.
Tas ir viņa spēka avots. Bez tā viņš ilgi neizdzīvos.
Paklau. Nemirsti.
Jā, es zinu.
Mūžība.
Beidzot.
Nu taču!
Sveiki, bērni.
Es zināju, ka viņš atnāks.
Bēdziet!
Bēdziet, bērni!
Visi veseli? Sapulcējieties pie manis.
Prieks jūs redzēt klātienē, draudziņ. Prieks redzēt.
Tagad klausieties. Darīsim tā.
Mums būs jāaizlavās līdz Pērkondārdam,
ļoti rūpīgi izvairoties no ēnu briesmoņiem.
Tie ir man aiz muguras, ja?
Vai kādam no jums ir cīņas pieredze?
Cīņas pieredze?
Tūlīt jums nāksies to iegūt.
Mēs neesam tik stipri kā tu. Esam vēl bērni.
Neaizmirstiet, ka jūs esat asgardiešu bērni.
Es ne. Esmu likānu pēctecis.
Bet es - midasiešu bērns.
-Esmu faligarietis. -Labi, labi.
Šodien jūs būsiet asgardieši.
Tagad ņemiet ieročus.
Ko?
Ņemiet visu, ko varat panest.
Un nesiet šurp.
Pasteidzieties!
Nu! Aši!
Tie tuvojas. Pasteidzieties!
Ātrāk!
Šodien mēs ieiesim vēsturē.
Šo dienu pieminēs vēl daudzas paaudzes.
Šodien mēs esam Kosmosa vikingi!
Parādiet ieročus!
Tie, kam rokās ir šie ieroči un kas tic, ka nonāks mājās,
ir sirdī šķīsti un tātad cienīgi,
tie iemantos,
tikai uz ierobežotu laiku,
Tora spēku!
Ģenerāli Aksel,
aizved savu armiju pie cirvja.
Mēs būsim nežēlīgi
Asgardas vārdā.
Jā!
Nē.
Džeina.
Jāiznīcina zobens, un viņš būs pagalam.
Vārteja gandrīz jau atvērusies. Tev jāaptur Pērkondārds,
Būs labi. Es viņu atvairīšu.
Pērkondārd, izbeidz!
Savācies. Paskat, ko tu dari!
Tūlīt es tevi izpestīšu.
Saņemies, draugs.
Atlaid manu draugu.
Tu esi zaudējusi, Toru meitene.
Pirmkārt,
mani sauc Varenais Tors.
Un, otrkārt,
ja tu nespēj uzrunāt par Vareno Toru,
tad vari saukt par doktori Džeinu Fosteri.
Un, treškārt...
Grauz manu āmuru!
Pērkondārd!
Zināju, ka tu to spēsi.
Aksel! Ved viņus mājās!
Džeina?
Viss ir labi.
Tev viņš jāaptur.
Gor! Apstājies!
Kas es būtu par tēvu,
ja apstātos?
Es saprotu tavas sāpes, bet šis nav risinājums.
Tu nemeklē nāvi vai atriebību.
Ko tad es meklēju?
Tu meklē mīlestību.
Mīlestību?
Kāpēc lai es meklētu mīlestību?
Jo to mēs vēlamies visvairāk par visu.
Kā...
tu uzdrīksties pagriezt man muguru?
Tu esi uzvarējis, Gor.
Kāpēc lai es savus pēdējos mirkļus pavadītu ar tevi,
ja varu būt kopā ar viņu?
Es izvēlos mīlestību.
Tu arī to vari. Tu spēj atgriezt viņai dzīvību.
Izsaki savu vēlēšanos.
Es mirstu.
Viņai neviena nebūtu.
Viņa būtu viena pati.
Viņa nebūs viena.
Mīļā.
Kā es pēc tevis ilgojos.
Es arī ilgojos.
Man ļoti žēl.
Ir labi.
Kopš paņēmu rokā āmuru,
ir tāda sajūta,
ka esmu ieguvusi vēl vienu dzīvību.
Un tā bija...
brīnišķīga.
Varens sasniegums cilvēkam.
Varens sasniegums dievam.
Klau, es laikam izdomāju sev saukli.
-Ak tā? Kādu? -Pieliecies tuvāk...
Tas ir nevainojams.
Labākais no visiem.
Paldies.
Saglabā atvērtu sirdi.
Es tevi mīlu.
Es arī tevi mīlu.
Sargā viņu.
Sargā manu mīļoto.
Es jums pastāstīšu leģendu par Kosmosa vikingu
Vareno Toru - doktori Džeinu Fosteri.
Viņas upuris izglāba Visumu
un iemācīja mums, ko nozīmē būt cienīgam.
Viņa palīdzēja dievu bērniem,
kuri ar lāzera stara palīdzību atgriezās
savā klusajā zvejnieku ciematiņā, kas nu bija kļuvis par tūrisma galamērķi.
Aksel!
Kā man tevis pietrūka!
-Neesi ievainots? -Viss ir labi.
-Tiešām? -Viss ir labi.
Bērni atkal jutās drošībā.
Skaļāk! Trīs!
Kājas platāk.
Īpaši pēc tam, kad karalis visiem lika apgūt pašaizsardzību.
Paskatieties uz šiem topošajiem Visuma vikingiem.
Un pats galvenais.
Kaujas sauciens!
Pat Heimdala dēls
Aksels Heimdalsons,
kurš tagad pieprata tēva spocīgo acu maģiju,
bija kļuvis par brašu karotāju.
Asgardas nākotne bija nodrošināta.
Runājot par nākotni, arī es kaldināju savējo -
tā kā mans ķermenis bija ataudzis.
Un darīju to kopā ar puisi vārdā Dveins.
Un kas notika ar Toru, jūs vaicāsiet?
Viņš tagad uzsāka jaunu dzīvi,
jo bija atradis kādu, kam dzīvot, un kādu, ko mīlēt.
Šī sīkā būtne pārvērta viņu no dieva-Sūrdieņa par dievu-Tētuku.
Brokastis ir galdā.
Kukū! Lūdzu.
Hei! Brokastis.
Atvaino. Kas tas ir?
Tie ir pan-plāceņi. No Zemes.
Nedomāju, ka man garšos pan-plāceņi.
-Tu tos dievini. -Nē.
-Jā. -Nekad mūžā neesmu tos ēdusi.
Ēd ātri, drīz jāiet. Nokavēsim.
Kur tavi zābaki?
Man kājās.
Tos tu nevari vilkt.
-Varu gan. -Nē, nevari.
Varu.
Nē. Nevari.
Vācies uz elli, dēmon!
Oho!
Jaunā panna pagalam. Liels paldies.
Zini ko? Velc, ko vēlies.
Tikai nesūdzies, kad tie noberzīs tev kājas.
Neceri, ka es tevi tad žēlošu.
Labi, es vilkšu zābakus.
Paldies!
Iegaumē, ko mana māte mācīja man.
Klausi pieaugušos.
Un, ja kāds ir nobijies vai viņam dara pāri,
-steidzies palīgā, labi? -Labi.
Bet galvenais - lai jauka dieniņa.
-Sapratu. -Saprati.
Kur tad Mjelnirs? Kur es viņu noliku?
Viņš ir tur. Guļ gultā.
Gultā.
Oho!
To nevar notīrīt.
Ko tu izdarīji?
Viņš izskatījās neinteresanti.
Jā. Laikam gan.
Man patīk.
Ļoti radoši.
Tagad tā.
Vai redzi tos citplanētiešus?
-Svītrainos? -Viņi izskatās jauki.
Tā ir. Tāpēc mums viņi jāsargā.
Sapratu. Jāsargā jaukie.
Mīlu tevi, cukurzirnīt.
Mīlu tevi, tēvoci Tor.
Viņi vienmēr mūs sargās.
Kosmosa vikings un viņa meitene, kas dzimusi no Mūžības.
Ar dievišķām spējām.
Divi kareivji,
kas vienmēr cīnās par tiem, kas nespēj cīnīties par sevi.
Viņi bijuši tālās zemēs un saukti dažādos vārdos,
taču tie paši tuvākie
viņus dēvē vienkārši
par Mīlu un Pērkonu.
TORS: MĪLA UN PĒRKONS
Subtitrus tulkoja: Gundega Gulbe
Agrāk būt par dievu kaut ko nozīmēja.
Cilvēki čukstus piesauca tavu vārdu
un tad atklāja tev savas slēptākās vēlēšanās un sapņus.
Viņi lūdzās žēlastību,
pat nebūdami pārliecināti, vai tu vispār klausies.
Tagad,
pavērsuši acis pret debesīm,
viņi vairs neprasa mums zibeni.
Un nelūdz mums lietu.
Tikai tīko ieraudzīt kādu no saviem "supervaroņiem".
Kā mēs pārvērtāmies par izsmieklu?
Nē.
Pietiek.
Viņi atkal mūs bīsies,
kad Tors Odinsons nokritīs no debesīm.
Vai tu mani saprati, Hērakl?
Vai saprati, mans dēls?
Jā, tēvs.
Ko?
Sveiki.
Džeina Fostere.
Heimdal.
Redzu, ka esi mirusi.
Jā.
Paldies, ka parūpējies par manu dēlu.
Laipni lūdzu tevi nākt dievu zemē.
Esi sveicināta Valhalā.
TORS ATGRIEZĪSIES