O, didysis ir galingasai Rapu,
meldžiame tavęs vandens ir maisto.
Meldžiu tave, ne dėl savęs, bet dėl mano dukters.
Aš pavargau.
Tu daug kentėjai.
Ateik pas mane.
Tu daug kentėjai.
Ateik pas mane.
Tu daug kentėjai.
Ir ką mes čia turim?
Pažiūrėkite.
Ryja mano vaisius.
Rapu.
Šviesos skleidėjau.
Vienas maniškių.
Aš - Goras, paskutinysis tavo sekėjas.
Mes praradom viską, mano viešpatie.
Žemė išdžiūvo.
Gyvybė išmirė.
Bet mūsų tikėjimas tavimi nesusvyravo, nes esi pažadėjęs
amžinąjį atlygį.
Ar todėl dabar šventi?
Jis mano, kad egzistuoja amžinasis atlygis.
Ne. Atleisk.
Jokio amžinojo atlygio tau nebus, šunie!
O mes švenčiame naują laimikį.
Mes ką tik įveikėme Nekrosvordo turėtoją...
- Tu daug kentėjai. - ...jam nespėjus nudėti...
- kitų dievų šiuo prakeiktu kardu. - Jei trokšti keršto.
Jis grasino sunaikinti visą mano imperiją.
Bet, mano viešpatie,
tavo imperija jau seniai žlugo.
Tavęs niekas nebegarbina.
Į tavo vietą stos kiti sekėjai.
Jų visada yra.
Mes kentėjome
badą ir troškulį.
Mano duktė mirė
- vardan tavęs. - Ir tu turėtum.
Kentėti dėl savo dievų - jūsų vienintelė prasmė.
Po mirties jūsų nelaukia niekas.
Išskyrus mirtį.
Tu - ne dievas.
Aš išsižadu tavęs.
Pagaliau tavo beprasmis gyvenimėlis įgijo prasmę.
Pasiaukoti dėl manęs.
Jei trokšti keršto...
...užmušk visus dievus.
Vyk pas Amžinybę.
Jei trokšti keršto,
kviesk Baifrostą.
Vyk pas Amžinybę.
- Užmušk visus dievus. - Kviesk Baifrostą.
Vyk pas Amžinybę.
Užmušk visus dievus.
Kardas pasirinko tave.
Dabar tu - prakeiktas!
Keista.
Nesijaučiu prakeiktas.
Jaučiu įgavęs viltį.
Taigi, štai mano priesaika.
Visi dievai mirs.
Ateikite čia, sėskite ratu.
Paklausykite legendos apie Kosminį Vikingą.
Dar žinomą kaip Griaustinio dievas ir Toras Odino sūnus.
Auginamas kaip karys,
Toras buvo mokomas padėti laimėti mūšius,
padėti kautis tiems, kurie negali kautis.
Jis augo, ir augo, ir augo.
Buvo jautrus, daug šypsojosi.
Jo mylinti prigimtis priimdavo visas.
Jis buvo įsimylėjęs aistringąją Nutrūktgalvę.
Kitą sykį jis mylėjo Moterį Vilkę
ant Vilkės Moters.
Bet didžioji Toro meilė buvo Žemės moteris vardu Džeinė Fonda.
Pala. Ne. Džeinė Foster.
Deja, Toras pralaimėjo šią meilės kovą.
Tiesą sakant, tuo metu jis daug ką prarado.
Motiną.
Tėvą.
Ir tą vyruką.
Ir jį, kad ir kas jis buvo.
Ir Haimdalo.
Ir brolio.
Dar sykį brolio.
Ir vėl.
Vargšo Toro akyse sprogo jo planeta.
Tada jis tarė: "O ką blogo aš padariau?"
Jis prarado visus, kuriuos mylėjo.
Ir jis uždarė savo širdį už storo kūno sienų,
kad jos daugiau niekas nedaužytų.
Bet tai, jog jis liovėsi mylėjęs, nereiškė, kad jis liovėsi kovojęs.
Jis susidėjo su Galaktikos sergėtojais
ir patyrė daugybę nuotykių.
Jis atgavo formą.
Daug dirbo su savim.
Skausmą paversdavo pasiekimais, ir nepraleisdavo kojų dienos.
Vyrukas su pilvuku atgavo dievišką formą.
Bet dieviškajame jo kūne vis dar slėpėsi liūdesys,
trokštantis išsiveržti.
Nes ilgus metus už savo išorės šarvų
Toras negalėjo paslėpti skausmo, kurį jautė širdyje.
Todėl jis liovėsi ieškojęs meilės,
nusprendęs, kad jis geriausiai moka tik viena...
Tyliai kontempliuojant laukti, kol kas paprašys:
"Torai, padėk mums laimėti šį mūšį."
Torai.
Padėk mums laimėti šį mūšį.
Eime.
Eikš, Audros Nugalėtojau. Prie darbo.
Paskubėkime.
Žmonės miršta.
Pasimatysim apačioje.
Paskubėk!
Atiduok. Dar sulaužysi.
Aš Grutas!
Visą išsulavai.
- Sveiki, visi. - Kas gi čia atėjo?
Kaip sekasi, bičiuliai?
Siaubingai!
Mes tuoj visi žūsim.
Sakei, kad ši planeta bus ramios atostogos.
Sakiau "kaip ramios atostogos".
Pažvelk į tviskantį dangų. Trys Saturno saulės.
Kas dar gali būt ramiau?
Tikros atostogos!
Mirkite, buskanų padugnės!
Griaustinio dieve.
Karaliau Jakanai.
Pagaliau atvykai.
Kaip sakoma, geriau vėliau nei niekada.
Taip, labai gražu.
Kaip žinai, mes anksčiau gyvenome ramioje oazėje.
- Bet tada nužudė mūsų dievus. - Nužudė?
Dabar mūsų šventykla nebesaugoma,
ir jos galiomis naudojasi Habusko ordos.
Jis sutepė pačią švenčiausią mūsų šventovę.
Neilgam.
Karaliau Jakanai, papasakok, kas šiandien čia nutiko.
Papasakok apie laikus, kai Toras
ir jo purvinų nepritapėlių banditų gauja
pakreipė viso mūšio eigą
ir įrašė savo vardus į istoriją.
Gal persvara ne mūsų pusėje, bet pasakysiu jums nemokamai...
Prasideda.
Tai baigsis čia ir dabar!
Juk jis neis į šventyklą, tiesa?
Visi šaunuoliai.
Padėka priklauso mums visiems, nes veikėme kaip komanda.
Priešą nugalėjome savo protu ir širdimi
su mažiausiais praradimais.
Įprastas Toro nuotykis!
Valio!
FOSTER KOSMOSO ir KELIONIŲ LAIKU TEORIJA Dr. Džeinė Foster
Gera knyga?
Taip.
Ją parašiau aš.
Pala. Jūs - dr. Džeinė Foster?
Taip.
- Sveiki. - Labas.
Kaip tau Enšteino-Roseno tiltas?
Sudėtingas.
- Taip. - Labai sudėtingas.
Tai... Reikia 3D modelio.
Matei filmą "Įvykių horizontas"?
Ne.
- "Tarp žvaigždžių"? - Ne.
Jis aiškiai paaiškina.
Taigi. Enšteino-Roseno tiltas
sulenkia erdvę taip, jog taškas A ir taškas B
egzistuoja vienu metu.
Šitaip.
Sugadinote savo knygą.
Užtat tu supratai, kas yra kirmgrauža.
Pažiūrėk tuos filmus.
- Gerai. - Gerai.
Pamačiau šiuos aštrius traškučius ir nesusilaikiau.
Kaip sekasi?
Nuostabiai.
Ar be manęs kam nors apie tai pasakei?
Tuomet žmonės ima elgtis keistai. Jie - tiesiog kitokie.
Man to dabar nereikia.
Juk tai nėra rimta.
Džeine, ketvirta stadija.
Iš kelių stadijų?
Keturių.
Kiek mums žinoma.
Turi kitų reikalų,
svarbesnių nei chemoterapija?
Ne.
Trokšti atgal į laboratoriją, tiesa?
Turiu kelias idėjas.
Ne, pertraukėlė.
Suprantu, jog manai, kad privalai grįžti į laboratoriją,
nes nedirbdama nuvilsi visą civilizaciją,
bet tu nesupranti to, ką visata tau sako,
todėl aš tau išversiu.
Lėtink tempą.
Tau reikia jėgų kautis su liga.
Kausiuos taip, kaip noriu, gerai?
Tavo žiniai,
"kaip noriu" nereiškia "viena laboratorijoj".
Gal metas traukti Kosminio Vikingo kortą?
Tai - ne korta.
Korta.
- Nėra jokios kortos. - Yra.
Aukštas, šviesiaplaukis, gražus.
Graži korta.
- Džeine, tikrai? - Darse,
aš pati, gerai?
Rezultatai - tokie patys.
Deja, chemoterapija mažai padeda.
Apgailestauju, Džeine.
Jei kuo galiu padėti, ar norėsi tiesiog pakalbėti, skambink.
VIKINGŲ MITAI
Mjolniras
suteikia šeimininkui
ištvermę ir dvasią.
tvirtą sveikatą,
SVEIKI ATVYKĘ Į NAUJĄJĮ ASGARDĄ VAŽIUOKITE LĖTAI
Kvepėkite kaip karalius, nes esate to vertas.
"Old Spice".
Nufilmuota!
Tik pažvelk, kaip gražu.
Namai.
Namai, Tėve.
Mes parvesime tave namo.
Taip. Į Asgardo planetą.
Asgardas - ne planeta, mano sūnūs.
Tai - žmonės. Tai jūs!
O man metas keliauti į dvasių karalystę.
Manęs laukia vieta
iškilmingoje Valhalos pokylių salėje -
dievų poilsio vietoje.
Dar vienas dalykas.
Jūs turite seserį.
O dabar virstu dieviškomis žvaigždžių dulkėmis
ir atsisveikinu.
Žiūrėkite.
Matote? Prasidėjo.
Aš nykstu.
Ne!
Tėve!
Palauk! Broli!
Už mūsų atsivėrė grėsmingas portalas.
Transformacija!
Aš - Hela, Mirties deivė.
Grįžau į Asgardą užimti teisėtą sostą,
ir niekas man nesutrukdys!
Stokite mano pusėn arba mirkite!
Niekada, ragana! Mjolnirai!
Negali būti!
Sulaužiau tavo kūjį!
Metas mirti!
Baifrostai!
Galite kone jausti
šių nuostabių nepajudinamų akmenų galią.
Gerai. Grįžkime į kaimą,
kur paragausime tikro asgardietiško midaus.
Eime.
Pražūties dieve,
dėkojame tau.
Bijojome, kad be mūsų dievų globos kariausime amžinai,
tačiau įsivyravo taika.
Atsidėkodami už tavo paslaugas, dovanojame tau juos.
Pagal tradiciją, mūsų pasaulio gynėjams dovanojami didieji gyvūnai.
Ožiai milžinai!
Tik pažvelk! Jie - nuostabūs.
Korgai, žiūrėk. Kieti padarai.
Karaliau Jakanai, ačiū tau.
O dėl šventyklos...
Nė žodžio apie šventyklą.
Žinau, bet manau, kad svarbu...
- Tai mane liūdina. - ...gyvybei ir...
- Ir siutina. - Gerai, nebekalbu.
Nepamiršk ožių.
Tu juos priėmei, todėl turi juos pasiimti.
Jokių grąžinimų.
- Jie - nuostabūs. - Taip, nuostabūs.
Ir garsiai bliaunantys.
Viskas bus gerai.
Aš Grutas.
Jei nerasim nuotolinio valdymo pultelio, nepakrausime nelaimės signalo!
Prisimink, kur buvai. Kur padėjai pultelį?
Gal kuris tavo ožys suėdė!
Ožiai neėda pultelių. Nenusišnekėk.
Aš tose šiukšlėse nesirausiu.
Aš juos myliu! Tegu jie visada su mumis gyvena!
Radau pultelį!
Aš juos nudėsiu.
- Aš irgi. - Veikia ar ne?
Neveikia. Išsikrovęs.
- Tai surask įkroviklį... - Iš kelio!
Ei, ei!
- Korgai, tu gyvas? - Taip, bro. Gyvas.
Gerai. Visi nusiraminkite. Ožiai tuojau aprims.
Antraip jie tiks mė...
...mėgėjams susipažinti.
Jie - puiki tema pokalbiui užmegzti.
Man sakė, kad juos kviečiant reikia sušvilpti
kažkaip taip...
Ne taip. Ne taip.
Ne taip. Pamėgink tu.
Ne taip.
- Sveikučiai. - Kraglinai!
Ne, ne taip.
- Čia buvai visą šį laiką? - Pats liepei likti laive.
Čia - Glenda. Mes susituokę.
Aš Grutas.
Ką mes tau sakėm apie naujus santykius?
Kad nereikia to daryti.
Negali tuoktis visose planetose, kur tik nusileidžiame.
Aš Grutas.
Pagaliau!
Gerai. Nelaimės signalas.
Prašau padėkit! Dievų Žudikas mus surado!
Dievų Žudikas?
Jis juos pakorė kaip įspėjimą.
Pažiūrėkit, jie visi nužudyti.
Netekome savo geriausių kovotojų.
Siaubas.
Kas galėjo tai padaryti?
Torai, kur tu?
Pala, pala. Kas čia? Atsuk.
Paleisk.
- Torai, kur tu? - Sif?
Tu čia reikalingas.
Mano draugė pavojuje. Paskubėkime.
Užveskite laivą, draugai.
Gal mums išsiskirstyti?
Tiek daug nelaimės...
signalų.
Torai.
Tau viskas bus gerai?
Žaviuosi jūsų ryšiu. Nuostabus dalykas.
Aš to niekad nepatyriau.
Bičiuli, jei galėčiau...
Gali.
Nugyvenęs tūkstančius metų vis tiek nežinai, kas tu toks.
Aš buvau pasiklydęs.
Bet paskui aptikau prasmę, meilę.
Ji buvo atimta iš manęs, ir tai labai skaudu.
Bet tas šūdinas jausmas - geriau nei tuštuma.
Tikiuosi, kad vieną dieną tave
irgi aplankys šis šūdinas jausmas.
Esu mylėjęs. Bet mums nesusiklostė.
Jos arba miršta niūria mirtimi arba palieka tave ranka rašytu rašteliu.
Nežinau, kas blogiau, bet visus laikau per ištiestos rankos atstumą.
Matai, tu prisirišai. Po šimts, taip ir maniau.
Privalai išvykti. Aš surasiu Sif.
Tu vyk pas kitus. Galaktikai reikalingi sergėtojai.
- Gerai, mes jau vyksim... - Žinau, kad skauda.
Bet taip - geriau. Patikėk.
Kad mažiau skaudėtų, gal pasiimk
šį laivą kaip atsisveikinimo dovaną?
Tu dovanoji man mano laivą?
Taip, jis - tavo.
Linkiu tau turėti tiek pat prisiminimų su juo, kiek ir aš turėjau.
Jis - aikštingas.
Ištrauks tave iš visų bėdų.
- Užvesiu laivą. - Ačiū.
Lik sveikas, senas drauge.
Žmogiškas rankos paspaudimas,
pereinantis į asgardietišką paspaudimą.
Paskui į nepatikimą gyvatę.
Tempi laiką.
Ir pabaigai - duokš asgardietišką vieną.
Skrendam.
Rūpinkis mano įgula. Jiems bus sunku.
Greičiau!
Jai - ne.
Atmink, ką tau sakiau.
Jei pasijusi pasimetęs,
pažvelk į tave mylinčių žmonių akis.
Jos pasakys tau, kas esi.
Gerai. Lik sveikas.
Bet kuriuo atveju pasilikime gerus prisiminimus.
Kaip sakome mes, asgardiečiai: "Skriskite Odino juodvarnių greičiu.
"Pasimatysime Valhaloje, kur gersim midų ir..."
- Jie išskrido. - Ir vėl vieni. Tu ir aš.
Audros Nugalėtojau!
Atsargiau, išprotėjęs kirvi!
Tai kur dabar, brolau?
Pas Sif!
Kas čia per padaras?
Faligaras, faligariečių dievas.
Vienas maloniausių dievų.
O, ne.
Sif, čia aš, Toras.
Odino sūnus?
Tu neturi rankos.
Sugrąžinsiu tave namo.
Ne! Palik mane čia.
Noriu mirti kario mirtimi.
Mūšio lauke. Mūšyje.
Kad patekčiau į Valhalą.
Atleisk, bet turiu tau pasakyti,
jog tam, kad karys patektų į Valhalą, jis turi mirti paties mūšio metu.
- Tu nemirei. - O, šūdas.
Gal tavo ranka Valhaloje.
Kas nutiko?
Koviausi su bepročiu.
Atsekiau jį čia, bet manęs laukė spąstai.
Kas tas beprotis?
Dievų Žudikas tuoj bus čia.
Jis naikina dievus.
Atėjo Asgardo eilė.
Žiūrėkite, Toras!
- Torai! - Vesk Sif į ligoninę.
Ei!
Ką dabar sunervinai?
Aš čia niekuo dėtas. Nesu matęs šitų padarų...
kad ir kas jie būtų.
Sveikas sugrįžęs.
Kas tas naujokas?
Tas? Jis tau patiks.
Mjolnirai!
Čia aš, Toras.
Matei mano kūjį?
Mjolnirai, čionai, bičiuli.
Mjolnirai?
Mjolnirai.
Grįžai!
Mjolnirai!
Atsiprašau.
Labas. Čia mano kūjis, žinok.
Ir mano išvaizda.
Ei!
Gana kvailioti.
Gal nusiimk tą kaukę ir pasirodyk, kas esi.
Nagi.
Labas.
Džeine?
Papasakosiu jums istoriją apie Torą ir Džeinę.
Toras buvo Griaustinio dievas, o ji - mokslo moteris.
Ir nors jie buvo iš skirtingų pasaulių
vis tiek puikiai sutarė.
Kartu jie leidosi į meilės kelionę.
Toras mokė Džeinę kario subtilybių.
Džeinė mokė Torą žmonių subtilybių.
Laikui bėgant jų meilė vis stiprėjo.
Ji - nepaprasta, tiesa, Mjolnirai?
Pažadėk man, kad visada ją ginsi.
Aš irgi tave myliu, bičiuli.
O tokia stipri meilė tampa magiška.
Toras žvelgė į ateitį
ir matė, kas jo laukia.
Kuo daugiau jis mąstė apie gyvenimą su Džeine, tuo stipriau bijojo jį prarasti.
Ir nors Džeinė nenorėjo to pripažinti,
ji irgi bijojo to paties.
Todėl tarp jų ėmė augti siena.
Toras vis dažniau ėmė gelbėti žmoniją.
Haimdalai!
Džeinė irgi užsiėmė tuo pačiu.
Labai užsiėmusi.
Palaipsniui tarp jų atsirado praraja, kurios nebegalima buvo pakęsti.
Kažką reikėjo daryti.
Tikrinau šiuos duomenis visą naktį.
Ir aš visą naktį tvarkiau čia viską.
- Dvi lėkštes! - Dvi lėkštes ir dvi šakutes!
Ir vieną vakarą nutiko tai.
Džeinė parašė raštelį.
O Toras jį perskaitė.
Ir jų legenda tapo mitu.
Jie bent jau taip manė.
Tau viskas gerai?
Taip, man tik karšta su šitais...
Jaučiuosi...
Man nuo to šalmo - klaustrofobija.
Kaip?
Galime pakalbėti vėliau?
Taip, žinoma.
Smagu vėl tave matyti.
Ką?
Užmušk visus dievus.
Ar čia Nekrosvordas?
Geras. Apie jį esu skaitęs.
Tada žinai, kad skaudės.
Skausmas.
Jis išgalvotas silpnųjų.
Gerai, labai jau aštru!
Pasiruošęs?
Neliesk mano daiktų.
Verčiau bėk, baily.
Vaikai. Jie grobia vaikus!
Mamyte!
Mama!
Šešėlių monstrai. Bjaurūs.
Dukart apskridau pasaulį. Nieko.
Bailiai matyt pabėgo. Mes juos rasim.
- Nieko sau susitikimas, a? - Tai jau tikrai.
Kiek nesimatėm? Trejus, ketverius metus?
Aštuonerius metus, septynis mėnesius ir šešias dienas.
Aš nepamiršau.
Paskutinį kartą kai tave mačiau, tiksliau, nemačiau, nes tu išėjai.
Tu pernelyg suprastini.
Ne, tu išėjai. Išėjai.
Parašei nuostabų laišką ranka.
Aš žinau, nes pats ten buvau.
- Tavęs nebuvo, todėl ir rašiau. - Buvau.
O jei tavęs nebuvo, tai gal tu išėjai?
Logiška.
Nesvarbu.
- Nesikabinėkime prie smulkmenų. - Taip.
Mes abu išėjom, ir abu buvom palikti.
Vėl išeini.
Myk, mums reikalingi visų liudininkų parodymai.
Darilai, užrašyk dingusių vaikų vardus.
Jūsų didenybe, pagrobta mano duktė, ir aš nežinau, kur ji.
Ji atsiras.
Jie kraujuoja. Neškite juos į ligoninę. Greičiau!
Darilai!
Jūsų didenybe, ar pradėti repetuoti pabėgimą?
Žmonėms reikia pramogų.
Ypač dabar, krizės metu.
Ypatingai.
Aš negirdėjau "ne".
Ir aš negirdėjau.
- Asgardas. Naktis. - Taip!
Pirma scena - miegantys vaikai.
Vadinasi, ji - tavo buvusioji?
Miela buvusioji mergina.
Džodė Foster.
Džeinė Foster.
Kuri išėjo?
Kuri išėjo.
Pabėgo.
Taip...
Tau tikriausiai sunku matyti savo buvusiąją
taip gerai sutariančią su tavo buvusiu kūju.
Ką darai, bro?
Nagi.
Eikš pas tėtušį.
Eikš. Mjolnirai.
Štai kur tu.
Labas.
- Žinai, ką reikia daryti? - Aš tave kviečiau.
- Burti armiją! - Iš ko? Žuvo pusė mūsų karių!
Pusė karių visada žūva!
- Prašau visų... - Kur vaikai?
...eiti namo. Greit sulauksim naujienų.
Kažkas turi pasakyti, kas nutiko.
Mes juos rasim.
- Aš nesuprantu. - Žinote, ką?
Tai - mūsų kaltė.
Liaukitės!
Asgarde!
Mano draugai, nesipykime.
Tokiu metu turime vienytis, burtis draugėn.
Aš jus suprantu.
Jūs bijote.
Išsigandote.
Bijote.
Nerimaujate.
Jei norime surast vaikus, pirma suraskime patys save.
Atleisk, Myk, sunku sakyt įkvepiančią kalbą, kai tu...
- Ką tu darai? - Ji rašo protokolą.
O laiko mes neturime.
Nori, kad vaikai grįžtų?
Aš tuoj.
Gali tai užrašyt, Myk.
Ne!
Audros Nugalėtojau, ką darai? Ar tai dėl Mjolniro?
Visi lauk!
Neradau vaikų.
Tavo apsiaustas dega.
Nieko. Ataugs.
Už tai tau teks sumokėti.
Klausyk.
Ką mes žinom apie tą tipą?
- Jis keliauja šešėliais. - Ir iš jų kuria pabaisas.
Nežmoniškas pabaisas.
Jis dar valdo Nekrosvordą. Iš kur tai žinau?
Nes juo jis vos nepervėrė man veido.
Kas tas Nekrosvordas?
Senovės ginklas, perduodamas iš rankų į rankas.
Jis turi galią žudyti dievus.
Paskui jis užvaldo savo turėtoją, o tai reškia...
- Jis jį užvaldė. - Užkrėtė. Taip. Tikriausiai.
Taigi, mūsų priešas - prakeiktas pagrobėjas, zombis-šešėlis.
Puiku. Kada išvykstame?
Torai.
Matai mane?
Ore sklando veidas.
Čia - Astridas, Haimdalo sūnus.
Astridai, kaip tu?
Mano vardas - nebe Astridas.
Nuo šiol aš - Akslas.
Kaip populiarios grupės Žemėje dainininko vardas.
- G N' R. - Astridai,
tavo tėvas davė tau kietą vikingo vardą,
ir aš gerbsiu jo sprendimą.
- Akslas. - Astridai.
- Akslas, pasakiau. - Astridai.
- Akslas! - Šūdžius. Paklausykit jo!
Tiek to, Akslai. Kur jūs?
Nežinau. Aš dar nemoku naudotis savo stebuklingomis akimis.
Tavo tėvas išmokė mane, o aš išmokysiu tave.
Susikaupk ir ištiesk ranką.
Puiku. Susikaupk.
Užsimerk.
Torai!
Sveiki, vaikai.
Ką reiškia "sveiki"? Žiūrėk, kur mes.
Mes - narve iš spyglių.
Taip. Negerai. Aha.
Darysi ką nors?
Taip, žinoma. Tik ne dabar.
Aš - vaizdo šmėkla. Žiūrėk.
- Matai? - Kas mums nutiks?
Kas žino? Itin baisi padėtis.
Gera žinia yra ta, jog jūs - asgardiečiai.
Tad jei mirsite, pateksite į Valhalą.
O Dieve. Dink iš čia.
Palauk. Klausyk.
Viskas gerai, vaikučiai. Neverkite.
Aš turiu planą, girdite? Ketinu suburti puikią komandą.
Pas mus bus dėdė Korgas, karalius Valkirija,
mano buvusi mergina Džeinė, o tai kita istorija, kuria jūsų nevarginsiu.
Bet komanda bus išties kieta.
Mes greit sugrąžinsime jus namo.
Taip.
Žinau, kur esate.
Aš jus iš čia išvaduosiu.
Aš bijau. Mes visi bijom.
Torai! Išgelbėk mus.
Iškelk mane iš čia. Laikykitės, gerai?
Sėkmės. Iki pasimatymo. Gerai?
Akslai, trauk mane iš čia!
Jie yra Šešėlių karalystėj.
Iš kur žinai?
Iš tos sunkios ir tamsios atmosferos.
Lyg spalva bijotų ten pasirodyti. Nesupainiosi.
Jei mums reik spalvų,
padarykim vaivorykštę.
"Padarykim vaivorykštę"? Čia toks posakis?
Ji pabuvo Toru dar tik minutę.
Gyvybes ji gelbsti puikiai, bet kitas sritis reikia tobulinti.
- Kiek posakių jau girdėjai? - Daug.
Taip. Paskubėjau.
Pala. Jis juda šešėliais ir jis vyksta į šešėlių karalystę,
vadinasi, ten jis - stipriausias.
Tiesa. Neskubėkime. Ten gali būt spąstai.
Ir vaikams gali grėst pavojus.
Mums reikia pastiprinimo. Reikia suburti armiją.
Ar galvoji tai, ką manau, kad galvoji?
- Galvoju. - Ką mes galvojame?
- Galvojame ką? - Aš irgi taip galvoju.
Omnipotens Sitis.
Kas tas Omnipotens Sitis?
Galingiausių visatos dievų namai.
Galėtume suburti šauniausią komandą.
Pakviestume Ra, Heraklį,
Tumatauengą.
Gal dar Kecakoatlį. Ir Dzeusą, jų visų vyriausią ir išmintingiausią.
Sakei Dzeusą?
Taip, Dzeusą.
Tas Dzeusas? Dzeusas-Dzeusas?
Nežinau, ar jis turi du vardus.
Ar bus mano dievas, Nonių Ninis?
Nežinau, Korgai. Bet jei jį pamatysiu, pakviesiu.
Taip.
Audros Nugalėtojau.
Ramiau, nusiramink.
Ne, bičiuli, mes nekeliausim tuo nusususiu Baifrostu.
Pažvelk, kas nutiko.
Bet tavo mažiuku portaliuku taip pat negalim keliauti.
Netilpsim visi.
Ką čia šneki? Vorsongas - nerealus.
Audros Nugalėtojas irgi.
Audros Nugalėtojui reikia kanalo.
Kad ištvertų kosminę kelionę.
Smagu, kai ji kalba moksliškai.
Jo galios mums pakaktų,
tik reikia suvaldyti jo energiją, kad jis taptų labiau nuspėjamas.
Jei turėtume laivą, Audros Nugalėtoją
panaudotume kaip galios šaltinį.
- Kaip variklį. - Kaip variklį.
Reikia laivo?
Aš turiu laivą.
Meskit lauk tas kėdes.
O jūs ožius pririškite priekyje.
Išvykstam po 15 min.
Imam tik svarbiausius daiktus.
Tai - svarbu.
Iki išvykimo 15 min.!
Greitas gi tu.
Nenaudėli.
- Sveika. - Labas.
Šnekučiuojuosi su senu bičiuliu.
Norėjau atsiprašyti.
Elgiausi keistokai, nes pastaruoju metu esu kaip nesavas.
Supranti, aš...
Bandau suprasti, kas esu, jaučiuosi kiek pasimetęs.
Ir staiga pamatau tave mano drabužiais,
ir tai kažkaip...
To man irgi per daug.
Tai kaip judu susitikote? Kaip tai nutiko?
Prisiekiu, išgirdau Mjolnirą mane šaukiant.
Tikrai?
Norėjau tik patyrinėti,
o tada kilo toks švytintis sūkurys, ir...
Beprotiška.
...Toras.
Jis tau tinka, tu jį valdai, taigi...
Tik patikrinau.
Iki.
Iki išvykimo 5 min.!
Kas?
Mes tik kalbėjome.
Mamyte, nepalik manęs.
Nebijok.
Net jei manęs neliks, dukrele...
Tu neliksi viena.
ELEIN FOSTER
Kas ir kas bus,
niekada nesiliauk kovojusi.
Niekada nesiliauk kovojusi.
Ei. Viskas gerai?
Žinoma.
Kriauklė paprieštarautų.
Manai, man verta vykt kartu?
Nesijaučiu geriau.
Tu - Toras. Žinoma, kad turi.
Be to, ką dar gali veikti?
Dabar esi vikingė.
Vadinasi, turi mirti mūšio lauke,
ir tai turi būti beprotiškai skausminga.
Antraip nepateksi į Valhalą.
Mano planas - toks.
O kaip tavo karaliavimas?
Man patinka karaliauti, myliu savo žmones,
bet tai - susirinkimai ir varnų paštas,
arba susirinkimai vietoj varnų pašto.
Ilgiuosi mūšių.
Ilgiuosi savo seserų.
Todėl privalai vykt kartu, būsi man sesuo.
Gerai, mums metas.
Viską pasiėmei?
O tu?
Taip!
Rankinė granata?
Ne. Garso kolonėlė.
Važiuojam.
Jei nieko prieš, niekam nesakykim apie kriauklę.
Žinoma.
Mano tėvynainiai asgardiečiai...
Palinkėkite mums sėkmės, nes keliausim Odino varnų greičiu.
Ir grįšim su vaikais.
Daug vaikų.
Ir iškelsim puotą.
Ne iš vaikų.
Mes to nebedarome.
Tamsūs buvo laikai. Gėdingi laikai.
Na, mums metas.
Dar važinėjiesi riedučiais?
Ne. O tu?
O, taip. Kiekvieną savaitgalį.
Išmokęs riedėti, negali sustoti. Tiesa, Korgai?
Riedam amžinai!
- Gal gali man patarti? - Taip.
Aš čia galvojau...
Puolant priešą, kokią frazę geriau ištarti?
Pavyzdžiui, "Ėsk kūjį!"
Arba "Kaip tau mano kūjis?"
O gal...
Ne, aš tiesiog mąstau.
Ne, puikios frazės. Mano yra tokia:
"Tai baigsis čia ir dabar."
Nuostabi frazė.
Ilgai ją tobulinau.
Ir tu sugalvosi. Tik praktikuok.
Tai bus mano pirmasis priešas.
Pirmojo niekad nepamirši.
Taip.
Ar turi merginą?
Ne, ką tu. Labai užsiėmęs, laiko nėr.
Tiesiog darbas ir visa kita.
Gerai. Patikrinsiu, kas čia.
Koks grožis.
Kur grožis?
Šie pastatai.
- Kas čia vyksta? - Kur?
Ar tu įsimylėjęs?
Įsimylėjęs? Ką, Džeinę?
Ne, nenusišnekėk. Įsimylėjęs.
Paskutinį kartą buvau įsimylėjęs...
Tai buvo labai seniai. Ir praėjo.
Gal tu pati įsimylėjusi?
- Atsipalaiduok. Mes - išvien. - Nežinau.
Aš puikiai žinau, kad mes - išvien.
Išvien su Džeine.
Toras visada labai greit atsistato.
- Taip. - Kai Hela pagrobė jo kūjį,
jis įgijo kirvį, nukaldintą mirštančios žvaigždės širdyje.
Šiuo kirviu buvo nukirsta Tanoso galva.
Geras.
Puiki istorija!
Tos šnekos apie galvų kirtimą...
Aš irgi noriu pamėginti.
Kas čia?
Oktis. Labas, Okti.
Kaip tu?
Žinote, kas Okčiui patinka?
Kai nuplėšiama jo galva!
Kas? Vos prieš sekundę jums patiko.
Gerai jau, gerai.
Okčio neliko.
Liaukitės.
Man baisu.
Tik pažiūrėkite.
Pažinojau tokią mažą mergaitę kaip tu.
Ji buvo drąsi, protinga
ir linksma. Mėgo piešti.
Noriu jūsų paklausti
apie dievus.
Jie turi jus globoti, tiesa?
Tai kur jie?
- Tuoj čia bus Toras. - Taip!
Taip. Labai tikiuosi.
Todėl jūs čia ir esat.
Ten patenkama tik su pakvietimais, tad mums teks įsilieti.
Laimei, aš - maskuotės meistras.
Graikų filosofas?
Gavau mums štai ką.
Kas čia?
Tikroji maskuotė.
Čia - emocijų dievų apsiaustai.
Kiekviena spalva reiškia skirtingą emociją.
Kas tie emocijų dievai?
Neklausk.
Eina šikt.
Sveiki atvykę į Aukso šventyklą, vaikai.
Čia galima sutikti galingiausius visatos kūrimo dievus.
Magijos dievas, sapnų deivė,
dailidžių dievas.
Pažiūrėkit.
Ten - Bao, virtinukų dievas.
- Labas, Bao! - Bao.
Pažvelkit aukščiau, bičiuliai!
Ten - Kronanų dievas, Nonių Ninis.
Sveikas, Nini Noni!
Dzeusas! Dzeusas!
Dzeusas!
Taip.
Aš - Dzeusas!
Štai jis!
Mitais, legendomis apipintas vyrukas.
Nežinau, ar tu tai žinai,
bet aš dažnai jį kopijuoju.
Jis - žaibo dievas, aš - griaustinio.
- Jis - mano įkvėpimo šaltinis. - Puiku.
Pasakyk jam tai, kai prašysi jo armijos.
Kaip mes ten pateksim? Užskrisim?
Ne, negalim pertraukti jo pasirodymo.
Jis įžymus savo pasirodymais.
Žaibą! Žaibą!
Taip!
Dzeusas!
Taip! Žaibą!
Tvarkos.
Tvarkos!
Tylos! Tylos!
Aš skelbiu
šio švento dievų susirinkimo atidarymą.
Turime aptarti labai daug svarbių reikalų.
Pavyzdžiui,
kur rengsime šiųmetinę orgiją?
Jis rimtai?
Aš visai nepykstu.
Neabejoju, jis žino, ką sako.
Atleisk.
Paskelbsime konkurso
"Daugiausia Dievui paaukotų žmonių gyvybių" nugalėtoją.
Gal jis ir ne toks jau šaunus.
Ne, negerai.
Manau, kad geriau nebus.
Šie dievai mums nepadės.
Bet tas žaibas, manau, praverstų.
Džeinė iš dešinės, Toras iš kairės.
Bum jam per šikną, čiumpam žaibą ir čiki piki.
- Tai pirmyn! - Ne, palauk!
Jokių čikių pikių ar bum bumų.
Tik ne Dzeusui per šikną.
Tinkamu metu aš su juo pakalbėsiu.
Dabar tinkamas metas.
Netinkamas.
Kas ten kalba?
- Jie. - Korgai, užsičiaupk.
Turite ką mums pasakyti?
Atsiprašome.
Po 60 sek. einu taškyt galvų, tad kalbėk greit.
Galvos iš tiesų risis.
Kas jūs tokios?
Sveiki.
Visų pirma, noriu padėkoti už garbę būti...
Ne, aš negirdžiu.
Gal lipk į sceną?
Į tą sceną?
Taip. Matai tą aikštelę, primenančią sceną?
Supratau.
Atsiprašau.
Atleiskite.
Sėkmės, bro.
Galingasai Dzeusai!
Visatos dievai,
atvykau prašyt jūsų pagalbos. Reikia suburt armiją.
Vienas maniakas, pasivadinęs Dievų Žudiku, trokšta mus sunaikinti.
Jis naikina viską.
Planetas, karalystes,
mes - pažeidžiami.
Po savęs jis palieka vien chaosą.
Bet aš žinau jo buvimo vietą,
tad mes visi galime jį įveikti, kol jis neįveikė mūsų visų.
Tas tipas
užmušė keletą antrarūšių dievų.
Jei jau viską pasakei,
gražuoli,
grįžk į savo vietą ir sėdėk tyliai.
Atleiskit, negirdėjot, ką pasakiau?
Jis žudo visus.
Daugiau nekartosiu.
Užsičiaupk.
Ir sėdėk tyliai.
Nes dar žodis, ir nebūsi pakviestas į orgiją.
Dzeusai, privalome kažką daryti.
Į orgiją įleistas nebūsi!
- Turit išklausyt mus! - Viskas!
Pančiai!
Jūsų didenybe, tik tark žodį.
Duosiu ženklą.
Kokį ženklą?
Pasakysiu "pradedam".
Pažiūrėkime, kas tu toks.
Nuimsiu tavo maskuotę.
Tik čiūkšt!
Per smarkiai čiūkštelėjai!
A. A. LOKIS
Padėsim jam?
Truputį vėliau.
Vynuogę?
Panašu į drovią cukiniją.
O kiti?
Nuimsime ir jų maskuotes.
Ne. Tik nereikia čiūkšt.
Viskas gerai.
Maskuotės nebėr!
Maskuotė nuimta. Tinka?
Asgardiečiai.
Maniau, po Odino mirties jūsų nebepamatysime.
Tu esi Toras,
Griaustinio dievas.
Bet griaustinis yra žaibo garsas, tiesa?
Geras, tėti.
Dzeusai, tai - itin svarbu.
Jis pagrobė Asgardo vaikus.
Kas mes tau? Dieviškoji policija?
Kiekvienas dievas rūpinasi savo tauta.
Nieko daugiau, nieko mažiau.
Asgardiečių bėdos
yra pačių asgardiečių reikalas.
Kaip žemai krito galingieji.
Mano didvyris, Dzeusas...
bijo.
Pora dalykų.
Visų pirma, taip. Aš bijau.
Goras turi Nekrosvordą,
o tai reiškia, kad jis gali mus visus nudėti.
Negerai. Visų antra,
aš suprantu, kad elgiesi kilniai.
Aš suprantu.
Bet tu tik keli paniką.
O panika - negerai.
Mes čia - saugūs.
Tu, mano drauge. Tu čia esi saugus.
Todėl atsipalaiduok, saldainiuk.
Išgerk vyno, suvalgyk vynuogių.
Čia viskas galima
Omnipotens Sityje.
Visų trečia, nedraskyk Dzeusui akių.
Ar mažumėlę persistengiau. Grąžinsiu tau drabužį.
Aš grąžinsiu tau drabužį.
Čiūkšt, čiūkšt.
Nes čia - Dievo aukso šventykla.
O ne kažkoks nudistų festivalis.
Jei nenori mums padėti, tai bent duok mums savo ginklą.
Mums reikia tavo žaibo blyksnio.
Mano blyksnis vadinamas Žaibu.
Jei jau prašai svetimo ginklo,
tai bent jau pavadinimą jo išmok.
Ar galiu pasiskolinti Žaibą?
Žaibą!
Ne!
Nesijaudink.
Dievų Žudikas
nepasieks Amžinybės.
Amžinybės?
Ką tai reiškia, Amžinybės?
O, šūdas.
Amžinybė - itin galinga būtybė visatos centre.
Ji išpildys norą to, kuris pasieks ją pirmas.
Ji - kaip koks laimės šulinys?
Kaip manai, ko prašys tipas, vardu Dievų Žudikas?
Jei jis pasieks Amžinybės Altorių, mums visiems ateis galas.
Dzeusai, privalom imtis veiksmų.
Jam nepavyks.
Jis neturi rakto.
Ar tokia dievų paskirtis?
Slėptis aukso rūmuose kaip bailiams?
Gal mes iš tiesų pasiklydome?
Tada mes sustabdysim jį patys.
Aš negaliu to leisti.
Ši vieta - slapta,
žinoma tik dievams.
Tu žinai, kur mes esam.
Dievų Žudikas gali pasinaudoti tavimi, kad surastų mus.
Negerai.
Taigi,
jūs liksite čia.
Sargyba!
Ei!
Jau galim?
Taip. Bumtelėkite jam į šikną.
Mielai!
Nepasakei "Pradedam".
Ateinu!
Torai, gaudyk!
Korgai!
Val, pasilenk!
Korgai!
Torai.
O, ne. Ne. Korgai!
Torai, aš nykstu!
Dzeusai!
Būsi kitas, Odino sūnau!
Štai tau žaibo garsas.
Ne!
Korgi!
Torai.
- Korgai? - Aš apačioje.
Kur tu? Aš tave ištrauksiu. Viskas bus gerai.
- Korgi! - Aš čia!
Aš nemiriau!
Dieve mano. Taip! Tu gyvas!
Pasirodo, vienintelė gyva Kronano kūno dalis - jo burna.
Korgi, pakviesk ožius.
Aš pasistengsiu.
Atsakai už jį savo gyvybe.
Gerai.
Paskraidysim?
Stebėk, kas man už nugaros.
Aštunta valanda, Val.
7.48 val.
Man pavyks, po šimts.
Ne, ne taip.
Ne.
Nagi, Korgai, lūpos dūdele.
Man pavyko!
Tada atskrido ožių laivas, išlaisvino mus,
ir mes išskridom pro langą. Pabaiga.
Eilinis Toro nuotykis.
Sunku patikėt, kad nudėjai Dzeusą.
Ne veltui sakoma, jog su savo herojais geriau nesimatyti.
Bet svarbiausia, jog mes skrendam pas jus.
Kaip jūs laikotės?
Gerai. Truputį išsigandę.
Žinau, ką reiškia bijoti.
Žinokite, kai buvau jūsų amžiaus
nebuvau toks drąsus kaip jūs.
Rimtai?
Šiaip jau, drąsesnių asgardiečių, regis, nebuvau sutikęs.
Už jus visus.
Ir toliau būkit tokie drąsūs, gerai?
Ir rūpinkitės vieni kitais. Jūs dabar komanda.
Komanda "Vaikai narve".
Sugebėsit?
Taip. Manau, sugebėsim.
Neabejoju.
Tiesa?
- Torai? - Taip.
Džiaugiuosi, kad išvydau savo herojų.
Ačiū, bičiuli.
Kaip vaikai?
Truputį išsigandę, juk jie - vaikai,
bet patikinau juos, kad viskas vyksta pagal planą.
Melavai jiems?
Mes turim planą?
- Taip, turim. - Nėra jokio plano.
- Planas yra. - Ne. Nėra.
Mes nesurinkom dievų armijos...
Korgas žuvo.
- Nežuvo. - Aš nežuvau.
Iš jo liko tik galva. O tu...
buvai pažemintas.
Ne, buvau išrengtas, bet man ne gėda.
- Džeine? - Viskas gerai.
- Korgai? - Man patiko.
Tačiau į Šešėlių karalystę vykstam
dar silpnesni nei buvom.
Mes žūsim.
- Niekas nežus, girdite? - Tikrai?
Viskas bus gerai. Mes puikiai kovojom.
- Nudėjom Dzeusą! - Tu nudėjai Dzeusą.
Šis faktas, žinoma, visatoje bus sutiktas priešiškai,
ir dievų karalystė greičiausiai
persekios mus visą likusį gyvenimą,
bet užtat pavogei nuostabų ginklą.
Tiesa? Štai tau visa armija.
Blizga, tviska, galingas ir gražus...
Tau jis puikiai tiks, Valkirija.
Ne mano stilius,
nes mano ginklas - ten.
Galiu trumpam paimti?
Štai, mano senas drauge.
Puikiai pasirodei.
Klausyk,
tarp mūsų viskas gerai?
Taip?
Suprantu, kad keista, kai šalia mano buvęs ginklas,
bet Mjolniras - praeitis.
Dabartis - tai mes su tavim, bičiuli.
Supranti?
Manau, tau metas paragaut alaus. Ką pasakysi?
Skanu.
Atleisk už tai, kad pykomės.
Labas.
O, labas.
Puikus vaizdas.
Aha. Nuostabus.
Noriu pasakyt, kad įspūdingai koveisi.
Jūs abu su Mjolniru.
Taip.
- Kosminiai delfinai. - Ką?
Ten - kosminiai delfinai.
Ką?
Kaip gražu.
Labai gražūs. Ir reti.
Itin ištikimi padarai.
Jie susiporuoja amžiams. Būriais po šešis.
Gryna meilė.
Ei, nini nonis Kartu su gražuoliu finiu foniu
O, brolau, koks tu gražus
Į tavo akmenis trokštu įsiraust
Kai sueisim kartu Mums bus gražu
Ir vaikų mes padarysim
Šią dainą tėvas dainavo kitam mano tėvui, kai piršosi.
Norėdami padaryti vaiką, du Kronanai nueina į kalnus,
ir susikimba rankomis virš karštos lavos balutės.
Po mėnesio jie pasileidžia,
o tarp jų atsiranda nuostabus Kronaniukas.
Magiška. Ir jausminga.
Ar esi turėjusi antrą pusę?
Turėjau jų labai daug.
Bet nežinau...
Abejoju, ar dar to norėčiau.
Vis dar kaltini save dėl mūšyje prarastos merginos?
Ir ieškai atsakymų alkoholyje
ir paviršutiniškuose santykiuose, kad tik numalšintum neviltį,
nes jie nesuteikia tau laimės ir pasitenkinimo?
Aha. Kažkas panašaus.
Nuostabu. Nuostabūs padarai.
Džeine.
Torai.
Noriu dėl tavęs jaustis šūdinai.
Ką?
Noriu jaustis šūdinai ir noriu, kad tai būtų dėl tavęs.
Vis tiek neaišku.
Neaišku? Prakeikimas.
Vienas mano bičiulis pasakė, kad geriau jaustis šūdinai
netekus meilės, nei iš viso nepatirti meilės
ir jausti vien tuštumą,
ir aš manau, kad jis sakė tiesą,
nes aš taip jau seniai jaučiuosi.
Aš atstumiu žmones, neatsiveriu jiems,
nes bijau vėl prarasti,
bet aš nebenoriu taip jaustis. Nenoriu taip gyvent.
Geriau užverti širdį nei jausti skausmą.
Tą ir dariau, taip. Užvėriau širdį
ir meditavau. Ar tu medituoji?
Ne. Labai nuobodu.
Medituodamas tapau dar piktesnis.
Bet man įgriso atsidavinėti likimui
ir mėginti išsiaiškinti, ko iš manęs nori visata.
Noriu gyvent šia akimirka, lyg nebūtų rytojaus,
nenoriu slėptis nuo negandų.
Noriu būt su tavim, Džeine.
Ką pasakysi?
Man vėžys.
Atleisk. Kas?
Aš sergu.
- Pala. Kas vyksta? - Viso.
Ne, ne. Džeine, Džeine. Palauk, palauk.
Ką aš sakiau? Ne tai norėjau pasakyti. Pajuokavau.
Joks man ne vėžys.
Eime ką nors suknežinti.
Džeine, man labai gaila.
Negailėk manęs.
Kada sužinojai?
Prieš šešis mėnesius.
Jaučiausi pavargusi, tada paaiškėjo, kad jau ketvirta stadija.
Kad turiu tvarkytis reikalus.
Tada išgirdau Mjolnirą mane kviečiant,
todėl pamaniau, jei mokslas nepadeda,
gal padės vikingų magija.
Todėl atvykai į Naująjį Asgardą.
Taip, tikėjausi, kad gal tas kūjis mane pagydys,
ir, man regis, jaučiuosi geriau.
O gal ir ne.
Džeine, niekas nežinome, kada mirsime.
Nežinom, kas bus rytoj.
O Mjolniras...
Mjolniras pasirinko tave.
Nes tu buvai verta.
O tai šį bei tą reiškia.
Kai tave sutikau,
buvau nevertas. Negalėjau paimt to kūjo.
Bet tu mane išmokei,
kad kilniausias tikslas - padėti tiems, kuriems reikia pagalbos.
Tavo dėka tapau vertu.
Todėl mes viską galim daryt kartu.
Gerai.
Ką nori daryt?
Noriu sugrąžint tuos vaikus jų tėvams.
Noriu užbaigti šią misiją.
Kalbi kaip tikras Toras.
Kaip jautiesi?
Siaubingai bijau.
O kaip jautiesi tu?
Šūdinai.
Ar labai šūdinai?
- Labai šūdinai. - Tuomet...
Įdomu, apie ką ta pora kalba?
Jie nekalba.
Įdomu, ar jie kada nors darys toriuką susikibę rankomis virš karštos lavos?
Nepanašu, deja.
Gaila. Manau, kad Toras būtų puikus tėtis.
Ei. Atskridom.
Kur dingo spalvos?
Jų čia nėra.
Kur jie?
Kur mes, po galais?
Baifrostas yra raktas?
Tai spąstai!
Gal paaiškinsi, kodėl išmetei Audros Nugalėtoją pro langą?
Šio rakto jam reikės, kad atvertų Amžinybės vartus.
Tokie mūsų susitikimai turi baigtis.
Kviesk kirvį.
Aš pakviesiu kirvį, o tu - dantistą.
Kviesk kirvį.
Sakyk, kur vaikai, antraip nudėsiu tave.
Kviesk kirvį.
Ir koks tu dievas?
Tu nežinai, ką reiškia būt dievu.
Prašei dievų pagalbos, ir jie tau nepadėjo.
Mes šia prasme panašūs.
Jis - kitoks nei tu.
Kas čia kalba?
Sakiau, jis - nė kiek į tave nepanašus.
Teisingai.
Aš - ne vaidmainys. Aš kuriu tikrą taiką.
Taiką? Tu žudai nekaltus dievus.
Nekaltus?
Tu - Valkirija?
Taip.
Kaip įdomu!
Dievai ir tave nuvylė,
kai buvo išžudyta tavo seserija.
Nedrįsk kalbėti...
Meldeisi dievams,
kai tavo mylimos moterys merdėjo mūšio lauke?
Meldei jų pagalbos,
kai žudė tavo šeimą?
Smagu buvo paplepėti.
Šita.
Tu - įdomi.
Tu - kitokia.
Taip.
Tu miršti.
Man labai gaila.
Mes - tame pačiame kelyje.
Man galių suteikė kardas,
o tau - kūjis.
Bet tai nepakeitė tavo likimo.
Dievai naudosis tavim,
bet jie tau nepadės.
Amžinojo atpildo mums nebus.
Ji greit mirs.
Žinai, kas jai nepadės?
Atspėk iš pirmo karto.
Man pažįstamas tavo skausmas.
Meilė yra skausmas.
Aš turėjau dukterį.
Šaukiau aukštesniąsias jėgas,
kad išgelbėtų ją,
bet ji
mirė.
Vėliau supratau.
Mano dukrytei pasisekė.
Jai neteko augti pasauly, kupinam kančios
ir skausmo,
valdomam nedorų dievų.
Rinkis meilę.
Pakviesk kirvį.
Kviesk
kirvį.
Kaip tu?
Gerai.
Noriu užmušt tą tipą.
Aš irgi, bet turim paimti jį gyvą.
Be jo nerasim vaikų.
Ačiū, pone Ožy.
Val!
Reikia ją iš ten ištraukti!
Ei. Aš čia.
Ei, bičiuliai, mes čia. Paskubėkime.
Audros Nugalėtojau, grąžink mus namo.
...dar nematytu greičiu.
Galime išmėginti agresyvesnį gydymą,
bet kažkas trukdo jos kūnui pačiam kautis su vėžiu.
Man labai gaila, Torai.
Štai kur tu.
Kas ten dėjosi?
Kažkoks mulkis pagamino šaldytuvą be durų. Gali patikėti?
Nesijaudink. Atidariau ir paėmiau tau visko.
Kaip Val?
Jai labai skauda, bet jos būklė stabili.
Gerai.
Turiu išimti šitą iš...
Ne, ne. Nieko tu neimsi.
Tegu magiškieji eliksyrai daro savo darbą.
Aš trumpam išlėksiu, paimsiu vaikus, nudėsiu blogiuką
ir greit grįšiu.
Darysi tai be manęs?
Taip.
O kas nutiko "darysim viską kartu"?
Jis naudosis vaikais, kad nukreiptų tavo dėmesį.
Tau reikia manęs.
Man reikia tavęs, Džeine. Gyvos.
Būtų puiku kartu įveikti Gorą,
bet tas kūjis tave žudo.
Kaskart jį panaudojus, tu netenki savo mirtingos galios,
ir tavo kūnas negali kautis su vėžiu.
Juk sakei "lyg nebūtų rytojaus"?
Sakiau nežinodamas, jog tau rytojus gali neišaušti.
Tai kodėl nesileidus į eilinį nuotykį?
Džeine, pasinaudok kiekvienu šansu likti gyvai.
Kalbi kaip tikras Toras, nesergantis vėžiu.
Žinau, kad skambu kaip astrofizikė iš Naujojo Meksiko,
gyvenanti svajonių gyvenimą, bet pažvelk į mane.
Noriu kautis. Aš - Galingoji Torė.
O tu mane nuo to atkalbinėji?
Kokia prasmė tempt laiką, kai esi tokia?
Nes aš tave myliu.
Visada tave mylėjau.
Ir tai - mūsų šansas.
Ir jo neteksim, jei paimsi į rankas tą kūjį.
Spręsk pati, Džeine.
Bet aš sau niekada neatleisiu, jei neįkalbėsiu tavęs likti čia,
kad galėtume kartu dar pagyventi.
Būtinai grįžk pas mane.
Grįšiu kai tik galėsiu.
- Sėkmės. - Aš jam įkrėsiu.
Pameni, jog Amžinybės vartai yra visatos...
- ...centre. - Centre.
Jei pralėksi kometų grupę...
Taip, žinau. Jau kalbėjom. Aš nepasiklysiu.
Kaip toji sena durtinė žaizda?
Regis, netekau inksto.
Nebeliko?
Norėčiau vykt su tavim,
bet aš turbūt mirsiu, o tai vaikams nepadės,
todėl tau teks vykt vienam.
Tau tereikia sunaikinti jo kardą.
Jis - jo galios šaltinis. Be jo jam galas.
Ei. Nenumirk.
Žinau.
Amžinybė.
Pagaliau.
Nagi. Nagi.
Ei, vaikai.
Žinojau, kad jis atvyks.
Bėkit!
Bėkit, vaikai!
Visi sveiki? Ateikite visi čia.
Smagu matyti tave gyvai, bičiuli. Smagu matyti.
Klausykite. Planas bus toks.
Mes veršimės Audros Nugalėtojo link.
Tik stenkitės nesusidurti su tais dideliais šešėliniais monstrais.
Jie - už manęs, tiesa?
Ar kas nors turi patirties mūšyje?
Patirties mūšyje?
Tinkamiausias laikas mokytis - dabar.
Mes ne tokie stiprūs kaip tu. Mes - vaikai.
Nepamirškite, kad jūs vaikai asgardiečiai.
Aš - ne. Aš - laikanas.
O aš - maidasietis.
- Aš - faligarietis. - Gerai.
Šiandien jūs visi - asgardiečiai.
Pasiimkite sau po ginklą.
Ką?
Susiraskite čia ką nors.
Ir atsineškite čia.
Greičiau, greičiau!
Nagi, greičiau!
Jie artėja. Skubėkite.
Nagi!
Ši diena įeis į istoriją.
Apie šią dieną pasakos ateities kartos.
Šiandien mes - Kosminiai Vikingai!
Parodyt ginklus!
Visi, kas laiko šiuos ginklus ir tiki, jog grįš namo,
jei jie - tyros širdies, vadinasi yra verti
įgyti
ribotam laikui
Toro galią!
Generole Akslai,
veskite savo armiją iki to kirvio.
Padarysime ką galime blogiausio.
Už Asgardą.
Taip!
Ne.
Džeine.
Jei sunaikinsim kardą, jam - galas.
Vartai beveik atsivėrė. Reikia stabdyt Audros Nugalėtoją.
Aš sugebėsiu.
Audros Nugalėtojau, liaukis!
Valdykis. Žiūrėk, ką tu darai!
Aš išnešiu tave iš čia.
Ateik, bičiuli.
Paleisk mano draugą.
Tu pralaimėjai, ledi Tore.
Visų pirma,
aš esu Galingoji Torė.
Visų antra,
jei negali ištart šio vardo,
vadink mane daktare Džeine Foster.
Ir visų trečia,
ėsk mano kūjį!
Audros Nugalėtojau!
Žinojau, kad tau pavyks.
Akslai! Vesk visus namo!
Džeine?
Viskas gerai.
Privalai jį sustabdyti.
Gorai! Sustok!
Koks būčiau tėvas,
jei sustočiau?
Suprantu tavo skausmą, bet tai ne išeitis.
Tu trokšti ne mirties ar keršto.
Ko gi aš trokštu?
Tu trokšti meilės.
Meilės?
Kodėl turėčiau trokšti meilės?
Nes mes visi trokštame tik jos.
Kaip
drįsti atsukti man nugarą?
Tavo viršus, Gorai.
Kodėl paskutinėmis akimirkomis turiu būt su tavim,
jei galiu būt su ja?
Aš renkuosi meilę.
Tu irgi gali ją rinktis. Gali atgaivinti dukrą.
Sakyk savo norą.
Aš mirštu.
Ji čia nieko neturėtų.
Ji būtų viena.
Ji nebus viena.
Mano meile.
Kaip aš tavęs ilgėjausi.
Aš tavęs - irgi.
Atleisk man.
Viskas gerai.
Kai tik paėmiau į rankas tą kūjį,
jaučiausi
lyg būčiau gavusi papildomą gyvenimą.
Jausmas buvo...
stebuklingas.
Neblogai kaip žmogui.
Neblogai kaip dievui.
Man regis, sugalvojau savo frazę.
- Taip? Kokia ji? - Pasilenk...
Ji tobula.
Geriausia iš visų.
Ačiū.
Nebeužverk širdies.
Aš tave myliu.
Aš tave irgi myliu.
Globok ją.
Globok mano meilę.
Papasakosiu jums legendą apie Kosminę Vikingę,
dar žinomą Galingosios Torės arba Džeinės Foster vardais.
Ji pasiaukojo, kad išgelbėtų visatą
ir parodė mums, ką reiškia būti vertam.
Ji padėjo dievų vaikams,
saugiai grįžusiems namo,
į savo jaukų žvejų kaimelį, virtusį turistų traukos centru.
Akslai!
Pasiilgau tavęs.
- Ar viskas gerai? - Taip, gerai.
- Tikrai? - Taip.
Vaikai vėl galės būt vaikais.
Garsiau, trys!
Plačiau kojas.
Ypač po to, kai karalius liepė jiems išmokti savigynos.
Štai būsimieji Kosminiai Vikingai.
Ir svarbiausia dalis.
Karo šūkis!
Net Haimdalo sūnus,
Akslas Haimdalo Sūnus,
turintis stebuklingas akis kaip ir jo tėvas,
tapo gana neblogu kariu.
Asgardo ateitis - saugiose rankose.
Beje, aš irgi kūriau savo ateitį,
ataugus mano kūnui,
kartu su vyruku, vardu Dveinas.
Paklausite, kas nutiko Torui?
Jis leidosi į naują nuotykį,
nes rado, dėl ko gyventi.
Žmogutį, dėl kurio Liūdnas Dievas virto Tėčiu Dievu.
Pusryčiai patiekti.
Labukas. Prašom.
Ei. Pusryčiai.
Atsiprašau, o kas čia?
Blynai. Kaip Žemėje.
Aš nemėgstu blynų.
- Tu juos mėgsti. - Ne.
- Mėgsti. - Nesu jų valgiusi.
Liaukis. Valgyk. Mums metas. Dar pavėluosime.
Kur tavo auliniai?
Aš jais aviu.
Tu su jais neisi.
- Eisiu. - Neisi.
Eisiu.
Ne. Neisi.
Velniop tave, demonai!
Sugadinai naują keptuvę. Labai ačiū.
Žinai, ką? Avėk ką nori.
Tik paskui nesiskųsk, kai tau kojas nutrins.
Aš tavęs neužjausiu.
Gerai, ausiuosi aulinius.
Ačiū.
Atmink mano mamos žodžius.
Klausyk suaugusiųjų,
o jei pamatysi, jog ką nors skriaudžia,
- apgink juos, gerai? - Gerai.
O svarbiausia, žiūrėk, kad būtų linksma.
- Viskas. - Viskas.
Kur Mjolniras? Kur aš jį padėjau?
Ten. Miega savo lovelėje.
Lovelėje.
Nenusitrina.
Ką tu padarei?
Jis atrodė nuobodžiai.
Taip. Tikrai.
Gražu.
Labai kūrybinga.
Gerai.
Matai ten ateivius?
- Tuos dryžuotus? - Atrodo mieli.
Taip, jie - mieli. Todėl juos reikia ginti.
Supratau. Apginti mielus.
Aš tave myliu, širdele.
Aš tave myliu, dėde Torai.
Jie visada mums padės.
Kosminis Vikingas ir jo mergaitė, gimusi iš Amžinybės.
Su dieviškomis galiomis.
Du kariai,
padedantys kautis tiems, kurie negali kautis.
Jie daug keliavo ir gavo daugybę vardų.
Bet artimiausiems draugams
jie visada bus žinomi
kaip Meilė ir Griaustinis.
TORAS. MEILĖ IR GRIAUSTINIS
Vertė Egidija Tučkuvienė
Anksčiau dievus gerbdavo.
Žmonės šnabždėdavo tavo vardą
prie išsakydami savo giliausias viltis ir svajones.
Jie maldaudavo pasigailėjimo,
net nežinodami, ar mes juos girdim.
O dabar
jie žvelgia į dangų
ir neprašo mūsų žaibo.
Neprašo mūsų lietaus.
Jie nori matyti vien savo taip vadinamus superdidvyrius.
Kada mes tapome pašaipų objektu?
Ne.
Daugiau to nebus.
Jie vėl ims mūsų bijoti,
kai iš dangaus nukris Toras Odino sūnus.
Ar supratai mane, Herakli?
Ar supratai mane, mano sūnau?
Taip, tėve.
Ką?
Labas.
Džeinė Foster.
Haimdalai.
Matau, mirei.
Aha.
Ačiū, kad globojai mano sūnų.
Dievų krašte esi itin laukiama.
Sveika atvykusi į Valhalą.
TORAS GRĮŠ