O, veliki mogočni Rapu.
K tebi molimo za vodo in živež.
Ne prosim te zase, temveč za svojo hčer.
Utrujena sem.
Trpiš.
Pridi k meni.
Trpiš.
Pridi k meni.
Trpiš.
Kaj pa imamo tukaj?
Poglej ga, kako golta moje sadje.
Rapu.
Prinašalec luči. –Oh, eden mojih je.
Gorr sem, tvoj zadnji častilec.
Vse smo izgubili, moj gospod.
Zemlja je suha.
Vse je pomrlo.
Toda naša vera vate ostaja trdna in zdaj čakamo obljubljeno
večnost.
Zato praznujete?
Misli, da bo nagrajen z večnostjo!
Ne, ne. Žal mi je.
Zate ni nobene obljubljene večnosti, pes!
Praznujemo svežo žrtev.
Ravno smo porazili nosilca Nekromeča.
Preden je s prekletim rezilom ranil kakšnega boga. –Maščevanje hočeš.
Grozil je, da bo uničil moje cesarstvo.
Toda, gospod,
tvoje cesarstvo je že uničeno. Nikogar ni več, ki bi te častil.
Novi častilci te bodo zamenjali. Vedno jih imam.
Trpimo
in stradamo.
Moja hči je umrla v tvojem imenu. –In prav je tako.
Vaš edini namen je trpeti za bogove.
Po smrti za vas ni ničesar. Samo smrt.
Ti že nisi bog.
Odrekam se ti.
Zdaj ima tvoje nepomembno življenje končno namen.
Da se žrtvuješ meni.
Če se želiš maščevati,
pobij vse bogove.
Pojdi v Večnost.
Če se želiš maščevati,
prikliči Bifrost.
Pojdi v Večnost. –Pobij vse bogove. –Prikliči Bifrost.
Pojdi v Večnost. –Pobij vse bogove. Pobij vse bogove.
Meč je izbral tebe.
Zdaj si preklet!
Hecno. Ne zdi se kot prekletstvo.
Zdi se kot obljuba.
Zdaj se zaobljubljam.
Vsi bogovi bodo umrli.
Pridite, zberite se.
Prisluhnite legendi o Vesoljnem Vikingu.
Znanem kot bog groma, z imenom Thor Odinson.
Vzgojen kot bojevnik se je Thor naučil zmagovati v bitkah.
Se dobro boriti za tiste, ki se sami ne znajo.
Rasel je in rasel in rasel.
Bil je nežen kot nasmeh.
In njegov ljubeči značaj ni delal razlik.
Nekoč je ljubil drzno zanesenjakinjo.
Spet drugič Volčjo žensko
na njenem volku.
Thorova resnična ljubezen pa je bila Zemljanka Jane Fonda.
Čakajte. Ne. Jane Foster.
A žal je v bitki za ljubezen Thor izgubil.
Dejansko je v tistih časih izgubil veliko oseb.
Mamo. Očeta.
Tega tipa. In tega tipa. In kdor koli je tale.
In Heimdalla. Pa svojega brata.
In spet svojega brata.
In spet.
Ubogi Thor je gledal, kako mu je razneslo planet. Nato je rekel: "Kaj sem storil?"
Zdelo se je, da je izgubil vse, ki jih je ljubil.
Zato je skril srce za obilnim, zamaščenim teleščkom,
da mu ga ne bi nihče več strl.
A čeprav je opravil z ljubeznijo, ni opravil z bojevanjem.
Pridružil se je Varuhom galaksije v klasičnih Thorovih pustolovščinah.
Natreniral se je.
Zelo se je trudil.
Fant se je pomujal in ni preskočil treninga za noge.
Trebušasti telešček je spravil v božanskega.
A pod božanskim se je še vedno skrivala žalost,
ki je skušala priti na plan.
Vsa telesca, ki jih je imel Thor skozi leta,
niso mogla skriti bolečine, ki jo je čutil v sebi.
Zato je obupal nas iskanjem ljubezni
in se sprijaznil, da mu uspeva le eno.
Tiho premišljujoč je čakal, da kdo reče:
"Thor, pomagaj nam dobiti to bitko."
Thor.
Thor, pomagaj nam dobiti to bitko. Pojdiva.
No, prav. Pridi, Strelomilka. Nazaj na delo.
Pohiteti je treba.
Ljudje umirajo.
Se vidiva spodaj.
Pohiti!
Daj sem. Polomil boš.
Groot sem! –Vse si zmočil.
Pozdravljeni! –Glej, no, kdo je prišel.
Kako nam gre, družba? –Grozno!
Vsi bomo umrli.
Rekel si, da bo ta planet sproščujoč dopust. -"Kot sproščujoč dopust".
Poglej to prekrasno nebo. Tri Saturnova sonca.
Kaj bi te lahko še bolj sprostilo? –Pravi dopust!
Umri, booskanski gnoj!
Bog groma. –Kralj Jakan.
Končno si se pridružil našemu boju.
Kot pravijo: bolje pozno kot nikoli.
Ja, res lepo.
Kot veš, smo včasih živeli v mirni oazi.
Nato pa so nam umorili bogove. –Umorili?
Naš sveti tempelj je ostal brez varuhov,
in Habooskove horde so si prisvojile njegovo moč.
Oskrunil je naše najsvetejše svetišče.
Ne za dolgo.
Kralj Jakan, pripoveduj jim, kaj se je danes zgodilo tu.
Pripoveduj o času, ko je Thor
s svojo razcapano pisano druščino bednih obupancev
spremenil tok bitke in zapisal njihova imena v zgodovino.
Sicer imamo malo možnosti, a ti tole povem zastonj. –Zdaj bo.
Tega je konec tukaj in zdaj!
Saj ne bo šel v tempelj, ne? Ne.
Odlično opravljeno.
Vsi si lahko pripišemo zasluge, ker smo se borili kot moštvo.
Vpregli smo srce in um, da smo sovražnika premagali s čim manj izgub in škode.
Klasična Thorova pustolovščina!
Hura!
FOSTER: TEORIJA VESOLJA in POTOVANJA SKOZI ČAS
Dobra knjiga?
Ja.
Jaz sem jo napisala.
Ste vi dr. Jane Foster?
Ja, sem.
Živjo.
Kaj pravite na Einsteinov Rosenov most? –Težko razumljiv. Res težko.
Ker … 3D model potrebujete.
Ste gledali Krvavo obzorje? –Ne.
Medzvezdje? –Ne.
Ta film vse zelo jasno pojasni.
Dobro. Einsteinov Rosenov most
ukrivlja prostor, da točki A in B
soobstajata v prostoru in času.
Takole.
Svojo knjigo ste uničili. –Že, a zdaj razumeš črvine.
Oglej si ta filma. –Prav.
Morala sem po pekoče smokije.
Kako torej gre?
Izjemno.
Si povedala še komu razen meni?
Ljudje se čudno vedejo, ko izvedo. Drugačni postanejo.
In trenutno res ne potrebujem tega. Sicer pa ni tako resno.
Jane, v četrti fazi je. –Od kolikih?
Štirih. –Kolikor jih zdaj poznamo.
Imaš mogoče nujnejše opravke od kemoterapije?
Ne.
Nazaj v laboratorij hočeš, ne? –Nekaj idej preizkušam.
Ne, pavza.
Vem, da imaš svoje delo za nujno, da ne bi pustila civilizacije na cedilu.
Ker pa ne razumeš, kaj ti sporoča vesolje, naj ti prevedem.
Upočasni. Energijo potrebuješ za boj z boleznijo.
Po svoje se bom borila, prav?
Veš, ni treba, da "po svoje" pomeni "sama v laboratoriju".
Morda je čas, da potegneš vikinškega aduta.
Ni adut. –Ja, pa je.
Nobenega aduta ni. –Pa je. Visok, svetlolas in božanski.
Čeden adut.
Jane, si prepričana? –Darcy, sama se bom odločila.
IME: J. FOSTER TEST N–4–AC DATUM: 30. 4.
Rezultati so še vedno enaki.
Kemoterapija slabo učinkuje.
Res mi je žal, Jane.
Pokliči me, če lahko kako pomagam ali če želiš pogovor.
VIKINŠKI MITI
Mjolnir je bil
daje mu moč in duha.
odlično zdravje
DOBRODOŠLI V NOVEM ASGARDU VOZITE POČASI
NOVI ASGARD IZLETI
Odišavite se kot kralj, ker ste tega vredni.
Old Spice.
Rez!
NESKONČNOST
Poglej ta kraj. Prečudovit je.
Domov.
Ja, domov, oče. Odpeljala te bova domov.
Ja, na planet Asgard.
Asgard ni planet, sinova.
Temveč ljudje. Vidva!
Čas je, da preidem v duhovno kraljestvo.
Sedel bom na svoje mesto v dvorani Valhala,
počivališču bogov.
O, še nekaj.
Sestro imata.
Zdaj se bom spremenil v božanski zvezdni prah
in vam rekel zbogom.
Poglejta.
Vidita? Dogaja se.
Izginjam.
Ne! –Oče!
Počakaj! Brat!
Za nama se je odprl zlovešči prehod.
Spremeni se!
Hela sem, boginja smrti!
Vračam se v Asgard kot edina naslednica prestola
in nihče me ne bo ustavil!
Pridruži se mi ali umri! –Ne bova se ti pridružila, coprnica! Mjolnir!
Nemogoče!
Razbila sem tvoje kladivo!
Zdaj boš umrl! –Bifrost, mavrični most!
Skoraj lahko čutiš moč
teh veličastnih nespremenljivih kamnov.
Dobro, vrnimo se v vas,
kjer lahko poskusimo pravo asgardsko medico.
Pridite.
Bog polomije,
zahvaljujemo se ti.
Bali smo se, da bomo brez zaščite bogov večno v vojni.
Zdaj pa bo vladal mir.
Prosim, sprejmi te darove v zameno za tvoje služenje.
Zaščitnikom svojega sveta po tradiciji podarimo veličastne zveri.
Orjaški kozi! –Poglej ju! Čudoviti sta.
Korg, poglej. Lepi sta.
Kralj Jakan, najlepša hvala.
Poslušaj, glede templja … –Nočem govoriti o tem.
Vem, a se mi zdi pomembno …
Žalosten sem. In besen. –Prav, nehal bom govoriti.
Ne pozabi koz, ki si ju sprejel in ju moraš zdaj vzeti s sabo.
Brez vračila.
Res sta lepi. –Ja, sta.
In precej se dereta. –V redu bosta.
Groot sem. –Najti moramo presneti daljinec, da snamemo klice na pomoč!
Spomni se, kam si ga dal. –Verjetno sta ga požrli tvoji kozi.
Nista ga, ne bodi trapast.
Ne bom brskal po njunem dreku. –Rad ju imam! Večno bosta živeli z nami!
Najdi daljinca! –Ubila ju bom.
Jaz tudi. –Deluje ali ne? –Ne, ker ni napolnjen.
Pa poišči polnilec. –Umakni se!
Korg, si v redu? –Ja, sem.
Dobro, pomirite se. Kozi bosta v redu.
Če pa ne, ju uporabimo za srečo …
… vanje ljudi. Za srečevanje ljudi. Krasna snov sta za pogovor.
In menda ju pokličeš s posebnim žvižgom, ki gre nekako takole.
Ne tako. Ne tako.
Ne, ne tako. Ti poskusi.
Ne tako. –Živjo, družba. –Kraglin!
Si bil ves čas tu? –Ja, rekel si, naj ostanem pri ladji.
To je Glenda. Poročena sva. –Groot sem.
Kaj smo ti rekli o skakanju v nova razmerja? –Da ne bi smel.
Ja, ne moreš se poročiti na vsakem planetu.
Groot sem.
Končno!
Takole. Klici na pomoč.
Prosim, pomagajte! Klavec bogov nas je našel! –Klavec?
Obesil jih je v opozorilo.
Poglej, koliko umorjenih bogov.
Naši največji junaki zdaj gnijejo na tleh.
Groza. –Kdo bi storil kaj takšnega?
Thor, kje si? –Čakaj. Kaj je bilo tole? Pojdi nazaj.
Tega predvajaj.
Thor, kje si? –Sif?
Potrebujemo te.
Prijateljica je v nevarnosti. Takoj moramo tja.
Zaženimo ladjo, prijatelji. –Mogoče bi se razdelili.
Ogromno jih moramo rešiti. Poglej, koliko klicev na pomoč.
Thor. Boš v redu?
Občudujem vašo predanost drug drugemu. Čudovito je.
In nekaj, česar sam ne bom imel.
Prijatelj, če smem … –Smeš.
Po tisočih letih življenja očitno sploh ne veš, kdo si.
Sam sem se izgubil. Nato sem našel smisel, ljubezen.
Ja, vzeli so mi jo. In kako to boli!
Ampak ta usrani občutek je boljši od praznine.
Upam, da boš nekoč našel nekaj,
zaradi česar se boš počutil tako usrano.
Nekoč sem ljubil. Ni se izšlo.
Umrejo krute smrti ali pa te pustijo z na roko napisanim pismom.
Ne vem, kaj je huje, ampak zato nikogar ne spustim blizu.
Preveč si se navezal. Vedel sem, da bo tako. Pojdi.
Poiskal bom Sif.
Odzovite se ostalim. Galaksija potrebuje Varuhe.
Ja, ravno odhajamo. –Vem, da boli.
Zaupaj mi, tako je bolje.
V tolažbo vzemi to ladjo kot darilo ob slovesu.
Mi daješ mojo ladjo? –Ja, tvoja je.
Napiši z njo toliko spominov, kot sem jih jaz.
Vročekrvna punca je.
V hudem ti bo dobro služila.
Zagnal bom ladjo. –Hvala. –Zbogom, stari prijatelj.
Človeški stisk rok.
V asgardski stisk.
V kačo, ki ji ne moreš zaupati. –Res zavlačuješ.
In zaključek s klasično asgardsko enico.
Pojdimo.
Pazi na mojo posadko. Težko jim bo.
Pohiti! –Njej že ne.
Ne pozabi, kaj sem ti povedal.
Ko se počutiš izgubljen, poglej v oči ljubljenim.
Povedali ti bodo, kdo si.
No, adijo.
Če kaj pomaga, ohraniva lepe spomine.
Asgardci pravimo: "Potujte s hitrostjo Odinovih krokarjev.
Srečamo se v Valhali, kjer bomo pili medico in …"
Šli so. –In spet sva samo midva.
Strelomilka!
Pazi, tvoja presneta sekira!
Kaj bova zdaj? –Pojdiva po Sif!
Kdo ali kaj je pa tole?
Falligar, bog Falligarcev.
Eden najprijaznejših bogov, kar jih je.
O, ne.
Sif, jaz sem, Thor. –Odinson?
Roka ti manjka.
Domov te bom spravil. –Ne, tu me pusti.
Rada bi umrla kot bojevnica. Na bojišču sredi bitke.
In potem bom dobila svoje mesto v Valhali.
Nerad ti povem,
ampak da prideš v Valhalo, moraš umreti v bitki.
Preživela si. –Sranje!
Mogoče je tvoja roka v Valhali.
Kaj se je zgodilo? –Blazneža sem lovila.
Sledila sem mu do sem, a je bila past. –Kdo je ta blaznež?
Klavec bogov prihaja.
Iztrebiti namerava bogove.
Asgard je naslednji.
Glejte, Thor je! –Sif pelji v ambulanto.
Koga si razkuril zdaj? –Nisem kriv za tole. Prvič vidim te reči.
Dobrodošel nazaj.
Kdo je novinec? –Tisti? Všeč ti bo.
Mjolnir! Mjolnir! Jaz sem, Thor!
Si videl moje kladivo? Mjolnir, pridi, poba.
Mjolnir?
Mjolnir.
Vrnil si se!
Mjolnir!
Pardon. Živjo! Moje kladivo imaš.
In mojo opravo.
Dovolj norčij. Snemi masko in se pokaži.
Daj.
Živjo.
Jane?
Naj vam povem legendo o Thoru in Jane.
Thor je bil bog groma, ona pa znanstvenica.
Čeprav sta bila iz različnih svetov,
sta nekako sodila skupaj.
In skupaj sta se odpravila na potovanje ljubezni.
Thor je Jane učil o življenju bojevnika,
Jane pa je Thora učila o življenju ljudi.
S časom se je njuna ljubezen poglabljala in poglabljala.
Izjemna je, a ne, Mjolnir?
Obljubiti mi moraš, da jo boš vedno ščitil.
Tudi tebe imam rad, prijatelj.
In tako globoka ljubezen postane čarobna.
Thor se je obrnil v prihodnost in vsemu, kar bi prinesla.
A bolj je razmišljal o življenju z Jane, bolj se je bal, da bi ga izgubil.
In čeprav Jane ni želela priznati, se je tudi sama bala izgube.
Zato sta med sebe postavila zid.
Thor se je posvetil reševanju človeštva.
Heimdall!
Jane pa prav tako.
Povsem posvetila.
Sčasoma je razpoka med njima rasla, dokler ni postala preširoka.
Nekaj je moralo počiti.
Vso noč moram bedeti in pregledovati podatke.
Jaz pa moram bedeti in pospraviti vse tole.
Dva krožnika sta! –In dvoje vilic!
In nato je neko noč res počilo.
Jane je napisala sporočilo.
In Thor ga je prebral.
In njuna legenda je nenadoma postala mit.
Vsaj tako sta mislila.
Si v redu? –Ja, malo mi je vroče v …
Zaradi čelade me daje klavstrofobija.
Kako?
Se lahko pozneje pomeniva o tem? –Ja, seveda.
Lepo te je videti.
Kaj?
Pobij vse bogove.
Je to Nekromeč?
Mega. Samo v zgodbah sem bral o njem.
Potem veš, da bo bolelo.
Bolečina. Bolečina ni nič drugega kot izmišljotina šibkih.
Okej, tole je pa ostro!
Pripravljen? –Ne dotikaj se mojih stvari.
Ja, raje zbeži, strahopetec.
Otroci! Otroke jemljejo!
Mami!
Mama!
Pošasti iz sence. Odvratno.
Dvakrat sem preletela okoli sveta. Nič.
Strahopetci so pobegnili. Našli jih bomo.
Kakšno snidenje, ne? –Meni praviš.
Se nisva videla tri, štiri leta?
Osem let, sedem mesecev in šest dni. Nisem pozabil.
Ko sem te nazadnje videl. No, nisem te, ker si odšla.
Malo poenostavljeno je reči, da sem odšla.
Ne, odšla si. Res.
Na roke si mi napisala čudovito pismo. Vem, ker sem bil tam.
Nisi bil, zato sem pustila list. –Bil sem.
In mogoče me nisi videl odhajati, ker si odšel ti.
Pošteno.
Čeprav ni pomembno.
Kdo sploh šteje, ne? –Ja.
Očitno sva oba odšla in dobila košarico. In zdaj spet odhajaš.
Miek, podrobno izjavo vseh prič rabimo. Darryl, dobi imena vseh izgubljenih otrok.
Veličanstvo, hčer so mi vzeli. Ne vem, kje je. –Našli jo bomo.
Fantje, krvavijo. Takoj v ambulanto z njimi. Darryl!
Veličanstvo, pripravimo predstavo o tej polomiji?
Ljudje potrebujejo zabavo. –Še posebej zdaj v krizi.
Še posebej.
Nisem je slišal reči "ne". –Tudi jaz ne.
Asgard ponoči. Prvi prizor s spečimi otroki.
To je torej bivše dekle, ne? –Staro bivše dekle.
Jodie Foster. –Jane Foster.
Tista, ki je ušla.
–To pomeni pobegnila.
Ja.
Najbrž težko gledaš druženje bivše punce in bivšega kladiva.
Kaj počneš?
Daj, no.
Pridi k očku.
Daj, no. Mjolnir.
Hej! Tukaj si!
Klical sem te.
Sestavite vojsko! –S kom? Pol vojakov je mrtvih!
Pol jih je vedno mrtvih! –Prosim vas.
Pojdite domov. Kmalu bomo vedeli več.
Povejte nam, kaj se je zgodilo. –Našli jih bomo.
Ne razumem. –Veste, kaj? Mi smo krivi.
Nehaj! –Asgard!
Prijatelji, ne smemo se prepirati.
V takšnih časih se moramo združiti, povezati.
Vidim, kaj se dogaja.
Strah vas je.
Bojite se.
Prestrašeni. Zaskrbljeni.
Če želimo najti otroke, se moramo najprej ozreti vase.
Oprosti, Miek. Težko imam navdihujoči govor ob tem škripanju.
Kaj delaš? –Par minut potrebuje. –Ki jih nimamo.
Bi radi otroke nazaj?
Čez minutko bom nazaj.
To lahko zapišeš, Miek.
Ne!
Strelomilka, kaj počneš? Si ljubosumna na Mjolnir?
Vsi ven!
Nisem jih našel. –Ogrinjalo ti gori.
Nazaj bo zraslo. –Tole ti bom zaračunala.
Poslušajte. Kaj vemo o tem tipu?
Potuje skozi sence. –In z njimi ustvarja pošasti.
Res srhljive pošasti.
In Nekromeč vihti. Kako vem? Ker mi ga je skoraj zaril v obraz.
Kaj je Nekromeč? –Starodavno orožje, ki gre od začetka časa iz rok v roke.
Z njim lahko ubiješ bogove.
A spridi in ubije svojega nosilca, kar pomeni …
Torej ga okuži. –Ja, zagotovo ga okuži.
Torej se borimo proti prekletemu ugrabiteljskemu zombiju iz sence.
Zakon. Kdaj gremo?
Thor. Me vidiš? –Preplah, lebdeča glava.
Astrid je, Heimdallov sin.
Astrid, si v redu? –Ni mi več tako ime.
Zdaj mi pravijo Axl.
Po pevcu priljubljenega benda na Zemlji. –G N' R.
Astrid, oče ti je dal močno vikinško ime. Spoštoval bom njegovo željo.
Axl. –Astrid. –Axl sem rekel. –Astrid.
Axl! –Bedak je. Ubogaj ga!
Prav, Axl. Kje si?
Ne vem. Ne znam še uporabljati svojih magičnih oči.
Tvoj oče je naučil mene, jaz pa bom tebe. Zberi se in iztegni roko.
Dobro, zdaj pa se zberi. Zapri oči.
Thor!
Kako vam gre, otroci? –Kako nam gre? Poglej, kje smo.
V bodičasti kletki. –Ja, res ni v redu.
Boš kaj ukrenil? –Ja, bom, ampak ne takoj.
Samo v duhu sem tu. Poglej.
Vidiš? –Kaj bo z nami?
Kdo ve. Tole je res zelo težka situacija.
Dobra novica je, da ste Asgardci. Če boste umrli, boste šli v Valhalo.
O, mojbog. Pojdi proč. –Počakaj. Poslušajte.
V redu je, otroci. Ne jokajte, v redu je.
Načrt imam. Sestavljam res odlično ekipo.
Strica Korga, kralja Valkiro,
bivšo punco Jane, kar je druga zgodba in ne bom utrujal z njo.
Je pa to super ekipa in v hipu vas bomo spravili domov.
Ja.
Vem, kje ste.
Spravil vas bom od tod. –Vse nas je strah.
Thor! Reši nas.
Spravi me od tod. Pazite nase. Kmalu se vidimo, prav?
Axl, spravi me od tod!
V Kraljestvu senc so. –Kako veš?
Težko ozračje ima posebno temo, kot je ni nikjer.
Kot bi barve zbežale. Zagotovo so tam.
Če potrebujemo barve, pa nesimo tja mavrico.
Je to nekakšna krilatica? –Šele kratek čas je Thor.
Dobro rešuje življenja, ostalo pa mora še dodelati.
Koliko krilatic je? –Ogromno.
Ja, prehitro sem skočila.
Čakaj, skozi sence potuje in v Kraljestvo senc gre.
Očitno bo tam najmočnejši.
Prav imaš. Ne moremo vkorakati tja. Past je lahko. Ogrozili bi otroke.
Okrepitev rabimo. Vojsko moramo zbrati.
Misliš, kar mislim, da misliš? –Mislim. –Kaj mislimo?
Kaj misliš? –Tudi jaz to mislim. Vsemogočno mesto.
Kaj je Vsemogočno mesto? –Dom najmočnejših bogov v vesolju.
Najveličastnejše moštvo vseh časov lahko sestavimo z Rajem, Herkulom, Tumatauengo.
Mogoče s Kecalkoatlom. In z najstarejšim in najmočnejšim Zevsom.
Si omenil Zevsa? –Ja.
Tistega Zevsa? Zevsa Zevsa? –Samo eno ime ima.
Mislita, da bo mojbog tam? Tepasti tepec?
Nikoli ne veš. Če bo, ga bomo povabili v moštvo. –To!
Strelomilka.
Pomiri se. Mir.
Ne bomo šli s Strelomilkinim razmajanim Bifrostom. Glej, kaj je bilo.
Tudi s tvojim konjičkom ne moremo. Ni prostora za vse.
Kaj? Moja ladja je mega. –Strelomilka tudi.
Strelomilka rabi samo kanal.
Kar lahko potuje skozi vesolje. –Obožujem, ko govori o delu.
Dovolj je močna, da nas spravi tja. Le osredotočiti mora energijo.
Če bi imeli ladjo, bi lahko uporabili Strelomilko kot pogon.
Kot motor. –Kot motor.
Rabiš ladjo? Imam jo.
Vrzi ven sedeže.
Vi pa privežite kozi spredaj. Čez 15 minut gremo.
Vzemite samo nujne stvari.
To je nujno.
15 minut do odhoda!
Hitro si me zamenjal, kaj?
Res si slika.
S starim prijateljem klepetam.
Opravičiti sem se nameraval.
Prej sem se čudno vedel. Zadnje čase nisem pri sebi.
Ugotoviti skušam, kdo sem. Izgubljeno sem se počutil.
Potem pa sem zagledal tebe oblečeno kot jaz in je bilo …
Tudi meni je težko.
Kako sta se vidva našla? Kaj je bilo?
Prisežem, slišala sem, kako me Mjolnir kliče.
A res?
Zato sem prišla sem preverit, kosi so se začeli vrteti in žareti.
In potem … –Noro. –Thor.
Veš, kaj. Paše ti, deluje.
Samo preverjam.
Se vidiva pozneje. –Pet minut do odhoda!
Kaj je?
Samo pogovarjala sva se.
Mamica, ne zapusti me.
Ne boj se.
Tudi ko me ne bo več, ljubica,
ne boš sama.
V ljubeč spomin ELAINE FOSTER
Kar koli se zgodi,
vedno se bori dalje.
Vedno se bori dalje.
Hej, si v redu? –Odlično.
Umivalnik pravi drugače.
Misliš, da bi morala zraven? Nič bolje mi ne gre.
Thor si, seveda moraš zraven. In kaj bi drugače počela?
Zdaj si Viking. Pomeni, da moraš umreti v boju,
pa še to uničujoče boleče. Drugače ne prideš v Valhalo.
Moj načrt je takšen. –Kaj pa kraljevanje in podobno?
Rada sem kralj. Rada imam svoje ljudi.
A se ubadam samo z odvečnimi sestanki in s krokarsko pošto.
Pogrešam bojevanje. In svoje sestre.
Zato moraš zraven, ker te potrebujem.
Dobro, pojdiva. Si spakirana?
Si ti?
To!
Ročna granata? –Ne, prenosni zvočnik.
Pojdiva.
Bi lahko to z umivalnikom ostalo med nama?
Seveda.
Moji tovariši Asgardci,
zaželite nam dobro, saj bomo potovali s hitrostjo Odinovih krokarjev.
Vrnili se bomo z otroki!
Z veliko otroki.
Potem se bomo mastili!
Ne z otroki.
Tega ne počnemo več.
Tisto so bili mračni časi, sramotni časi.
Dobro, pojdimo že.
Še vedno rolaš?
Ne. Ti? –Ja, vsak vikend.
Ko začneš, se več ne upreš. Ne, Korg? –Rolarja do smrti!
Ti lahko nekaj predlagam? Razmišljala sem.
Kaj, če bi imela mega krilatico, ko pridemo do zlobneža?
Recimo: "Požri kladivo!" Ali pa: "Glej moje kladivo!"
Ali pa …
Ne, preveč razpredam.
Dobre so. Moja je: "Tega je konec tukaj in zdaj!"
Odlična je. –Dolgo sem jo pilil.
Saj bo, samo vaditi moraš.
Moj prvi zlobnež. –Prvega ne pozabiš nikoli.
Ja.
Imaš punco?
Ne, preveč delam. Nimam časa.
Delo in podobno. –V redu. Preverila bom mesto.
Mega. –Kdo je mega?
Zgradbe so mega.
Kaj se tam dogaja? Sem zaznala čustva?
Čustva? Do Jane? Ne bodi trapasta. Čustva.
Nazadnje sva imela čustva dolgo nazaj. Že zdavnaj jih ni več.
Mogoče imaš ti čustva.
Pomiri se, na isti strani sva.
Dobro vem, na čigavi strani sva.
Na Janini.
Thor se vedno hitro pobere.
Ko mu je Hela ukradla kladivo, je v umirajoči zvezdi skoval sekiro.
Z isto sekiro so Thanosu odsekali glavo.
Ta je pa dobra.
Res čedna zgodba!
Toliko omenjajo sekanje glav, da bi rad še sam poskusil.
Kaj je to?
Okti je. Živjo, Okti.
Kako si?
Veste, kaj ima Okti rad?
Da mu odtrgaš glavo!
Kaj je? Pred sekundo vam je bilo všeč.
Je že v redu.
Oktija ni več.
Dajte, no.
Strah me je.
Poglej jo.
Poznal sem takšno deklico.
Pogumna je bila in pametna.
Zabavna in rada je risala.
Naj vas nekaj vprašam
o bogovih.
Ščitili naj bi te, ne?
No, kje so?
Thor prihaja. –Ja!
Ja, na to računam.
Zato ste tukaj.
Samo z vabilom prideš noter, zato se moramo pomešati.
Na srečo sem strokovnjak za krinke.
Grški filozof?
Tole sem priskrbela.
Kaj je tole? –Prava krinka.
Plašči bogov čustev.
Vsaka barva označuje drugo čustvo.
Kje so bogovi čustev? –Ne sprašuj.
Hudiča.
Dobrodošli v Zlatem templju, otroci.
Tu se družijo najmočnejši stvarniki.
Tam je bog magije, bog sanj.
Bog tesarstva. –Poglej tistega.
Ja, Bao, bog cmokov.
Hej, Bao! –Bao.
Tja gor poglejte. Kronanski bog Tepasti tepec.
Hej, Tepasti tepec!
Zevs! Zevs! Zevs!
Ja.
Zevs sem!
Glej ga! Mož, mit, legenda.
Ne vem, če veš, ampak marsikaj posnemam po njem.
On je bog bliska, jaz sem bog groma. Velik navdih mi je. –Odlično.
Začni s tem, ko ga boš prosil za vojsko.
Kako pridemo gor? Poletimo?
Ne smemo prekinjati njegovega prihoda. Slovi po njih.
Strela! Strela!
To!
Zevs!
To! Strela!
Mir.
Mir!
Tišina! Tišina!
Zdaj začenjam sveto zasedanje bogov.
Kjer se moramo pomeniti o ogromno resnih zadevah.
Recimo, kje bomo imeli letošnjo orgijo.
A je resen? –Nisem ravno navdušena.
Gotovo ima namen.
Pardon. –Zdaj bomo razglasili zmagovalca
z največ žrtvovanimi dušami v imenu boga.
Mogoče pa ni tako super. –Ne, ni v redu.
Bojim se, da ne bo bolje. Ti bogovi ne bodo pomagali.
Tista strela pa bi bila uporabna.
Jane, pojdi desno, Thor, ti levo.
Vržemo ga na rit, vzamemo blisk in pika-poka.
Dobro, dajmo! –Ne, počakaj!
Nobenega pika-poka ali metanja na rit ne bo. Posebej ne Zevsa.
Ko bo pravi čas, ga bom nagovoril. –Zdaj je čas. –Ne, pa ni.
Kdo govori? Kdo govori?
Tile. –Korg, utihni.
Bi rad kaj povedal skupini? –Oprosti.
Čez minuto bom razbijala betice, zato hitro povej.
Glave se bodo kotalile.
Kaj sta postali?
Pozdravljen.
Naj prvi povem, da te je čast in privilegij …
Ne slišim te. Na oder stopi.
Na oder spodaj?
Ja. Vidiš prostor, ki je zelo podoben odru?
Razumem.
Prihajam.
Opa, pardon.
Vso srečo!
Mogočni Zevs!
Vesoljni bogovi.
Prišel sem prosit za pomoč, da bi zbrali vojsko.
Blaznež Klavec bogov nas želi vse pokončati.
Vse po vrsti uničuje.
Planeti, kraljestva so ostala povsem brez zaščite.
Za sabo pušča kaos.
A vem, kje je.
In z vašo pomočjo ga lahko zmeljemo, preden ubije še koga.
Tip je ubil par nižjih bogov.
Jok in stok. Če je to vse, lepotec,
pojdi na svoje mesto in molči.
Oprosti, a nisi slišal, kaj sem povedal?
Na veliko mori.
Enkrat sem ti povedal,
zdaj pa utihni. Tiho bodi.
Ker toliko manjka, da ne boš povabljen na orgijo.
Zevs, ukrepati moramo! –Ne smeš na orgijo!
Moraš nas poslušati! –Zdaj je pa dovolj!
Okovi!
Veličanstvo, povej, ko boš pripravljena. –Na moj znak.
Kaj bo znak? -"Gremo."
Poglejmo, kdo si. Snamem ti masko.
In frc!
Premočno si frcnil, prekleto!
Bi mu morali pomagati? –Pozneje.
Grozdje? –Izgleda kot plaha bučka.
Kaj pa drugi? Tudi njim snemimo krinke.
O, ne. Ne frcni nas! –V redu je. Ni več krinke!
Krinka je padla. V redu? –Asgardci.
Mislil sem, da sem z Odinovo smrtjo videl zadnjega.
Thor si,
bog groma.
Ali ni grom le zvok bliska?
Dobra, oče.
Zevs, pomembnejše je od nas. Asgardske otroke je vzel.
Za koga nas pa imaš? Za božjo policijo?
Vsak bog pazi na svoje ljudi.
Nič več in nič manj.
Asgardske težave
so asgardske težave.
Kako so véliki padli.
Moj junak Zevs
se boji.
Par zadevic.
Prva, ja, strah me je.
Gorr ima Nekromeč, kar pomeni, da nas lahko ubije.
Kar ni dobro. Druga, vem, da hočeš ravnati prav.
Razumem.
Vendar pa samo povzročaš paniko.
Panika ni dobra. Tu smo varni.
Ti, prijatelj, si varen tukaj.
Zato se pomiri, srček.
Privošči si vino, grozdje.
Vse je sprejemljivo
v Vsemogočnem mestu.
Tretje, ne ugovarjaj Zevsu.
Premočno sem frcnil. Nazaj te bom oblekel.
Zdaj te bom spet oblekel. Frc, frc.
Ker smo v Zlatem templju bogov.
Ne pa na nudističnem slavju.
Če nam ne boš pomagal, nam vsaj daj svoje orožje. Tvoj blisk potrebujemo.
Moj blisk se imenuje Strela.
Če bi rad uporabil tuje skrivno orožje,
bi lahko vsaj prav povedal ime.
Si lahko sposodim Strelo?
Strela!
Ne!
Nikar ne skrbite.
Klavec bogov
ne bo dosegel Večnosti. –Večnosti?
Kaj misli z "dosegel Večnosti"?
Ti sranje.
Večnost je mogočno bitje v središču vesolja.
Uresničilo bo željo prvemu, ki ga bo dosegel.
Je kot vodnjak želja?
Kaj bi si po tvojem želel Klavec bogov?
Če išče Oltar večnosti, nas lahko izbriše vse naenkrat.
Zevs, takoj moramo ukrepati. –Ne bo mu uspelo. Nima ključa.
Je namen bogov, da se strahopetno skrivajo v zlati palači?
Morda smo res izgubili smer.
Sami ga bomo ustavili. –Žal ne morem dovoliti tega.
To je skrivni kraj, znan edino bogovom.
Veste, kje smo.
Klavec bogov vas lahko izrabi, da bi nas našel.
In to ni dobro.
Zato morate
zdaj ostati.
Straža!
Lahko uporabimo moj načrt? –Ja, vrzite ga na rit.
To, hudiča!
Nisi rekla "gremo"!
Prihajam, družba!
Thor, ujemi!
Korg!
Val, skloni se!
Korg!
Thor.
O, ne. Ne, Korg!
Thor, umiram!
Zevs!
Ti si naslednji, Odinson!
To je zvok bliska.
Ne!
Korgi. Korgi! –Thor.
Korgi? –Tu spodaj sem.
Kje? Kje si? Ven te bom spravil. V redu je.
Tu sem! Nisem umrl!
Mojbog. To! Živ si!
Očitno so edini živi del Kronanov njihova usta.
Korgi, kozi moraš poklicati. –Potrudil se bom.
S svojim življenjem ga brani. –Bom. Se greva peljat?
Zdaj mi čuvaj hrbet.
Levo zadaj, Val.
Par stopinj bolj desno.
Zmorem, presneto.
Ne, ne tako. Ne tako. Nak.
Daj, Korg, našobi ustnice.
Uspelo mi je!
Kozji čoln je prišel, nas rešil in odleteli smo skozi okno. Konec.
Klasična Thorova pustolovščina. –Ne morem verjeti, da si ubil Zevsa.
Veš, kako pravijo. Ne spoznavaj svojih junakov.
Pomembno je le, da smo na poti k vam.
Kako vam gre? Ste dobro? –V redu smo, malo prestrašeni.
Vem, kako je, če te je strah.
Ko sem bil vaših let, nisem bil tako pogumen kot vi. –Res?
Po mojem ste najpogumnejši Asgardci, kar sem jih srečal. Vsi vi.
Zato bodite še naprej pogumni. In pazite drug na drugega. Moštvo ste.
Moštvo Otrok v kletki.
Boste zmogli?
Ja, zmogli bomo. –Vem, da boste.
A ne?
Thor? Vesel sem, da sem spoznal svojega junaka. –Hvala, prijatelj.
Kako so otroci? –Malo jih je strah, saj so otroci,
a sem povedal, da gre vse po načrtu. –Torej si lagal?
Še imamo načrt? –Ja, imamo. –Nimamo.
Imamo ga. –Ne, nimamo načrta.
Ni nam uspelo zbrati vojske bogov, Korg je mrtev.
Ni mrtev. –Nisem. –No, samo glava je.
Tebe pa so pošteno osramotili. –Ne, samo pošteno slekli, kar me ne moti.
Jane? –Meni je bilo prav.
Korg? –Navdušen.
V Kraljestvo senc gremo šibkejši, kot smo bili prej.
Umrli bomo. –Nihče ne bo umrl. –Resno?
Vse je v redu. Super smo bili.
Zevsa smo ubili! –Ti si ga.
Mogoče bo to katastrofa za vse vesolje. Ali pa ne.
In ja, vsi bogovi nas bodo lovili do konca naših dni.
Ampak ukradla si to krasno orožje. Tukaj imamo vojsko.
Gladko, vitko, močno, čudovito.
Zate. Zate mi je všeč, Valkira.
Mene sicer ne zanima, ker imam tam svoje orožje.
Si lahko malo sposodim?
Tu si, stara prijateljica.
Kakšen prihod je bil.
Poslušaj,
sva v redu? Ja?
Vem, da je čudno, ker je tu moje bivše orožje.
Prosim te, Mjolnir je preteklost. Zdaj sva samo midva.
Veš, kaj? Čas je za tvoje prvo pivo. Kaj praviš?
Slastno.
Žal mi je, da sva se prepirala.
Krasen razgled, ne? –Ja, prelepo.
Vedi, da sem navdušen nad tvojim bojem.
Vidva z Mjolnirjem.
Vesoljni delfini. –Kaj?
Ogledati si moraš vesoljne delfine. –Kaj?
Prelepo.
Res so lepi. In redki. Nadvse zvesta bitja.
Vse življenje ostanejo skupaj v jati po šest.
Ljubezen.
Tepasti tepec z lepo batuljo.
O, bratec, kako si vroč.
Rad bi zlezel v tvoje skale.
Ko bova skupaj, si bova duška dala
in naredila par otrok.
To pesem je oče pel drugemu mojemu očku, ko sta si dvorila.
Ko hočeta Kronana narediti otroka, gresta skupaj v goro.
Spustita se do bazena lave in se nad vročo lavo držita za roke.
Po mesecu dni spustita roke
in ugotovita, da sta ustvarila čudovitega kronanskega fantka.
Fascinantno in vroče.
Ti je bil kdaj kdo blizu? –Mnogi so mi bili.
Ampak ne vem.
Ne vem, če si želim spet tega.
Ker si nisi odpustila, ko si v boju izgubila punco?
In zdaj iščeš odgovore na dnu steklenice
ali pa v nepomembnem ljubimkanju utapljaš bolečino,
namesto da bi ti prineslo pravo srečo in zadovoljstvo? –Ja, nekaj takega.
Lepa, prelepa bitja.
Jane. –Thor.
Rad bi čutil usrano do tebe. –Kaj?
Rad bi imel usrana čustva, in mislim, da do tebe.
Nič bolje ti ne gre. –A ne? Presneto.
Prijatelj je rekel, da se je bolje počutiti usrano
zaradi izgubljene ljubezni, kot da je ne izkusiš in čutiš praznino.
Prav je imel.
Dolgo se že tako počutim.
Odrivam ljudi, ne pustim jim blizu, ker se bojim izgube.
Ampak ne želim več tako živeti. –Bolje je zapreti srce, kot da boli.
Ja, res sem zaprl srce.
In meditiral sem. Ti tudi? –Ne, dolgočasno je.
Sam sem bil še bolj jezen.
Sit sem predajanja usodi in razmišljanja, kaj hoče vesolje od mene.
Rad bi živel v trenutku, kot da ne bo novega dne.
Previdnost bi vrgel v veter. Jane, rad bi bil s teboj.
Kaj praviš? –Raka imam.
Oprosti, kaj? –Bolna sem.
Kaj se dogaja? –Adijo.
Ne, ne, Jane. Čakaj.
Kaj sem rekla? Nisem resno mislila. Šalim se.
Nimam raka. Pojdiva kaj razbit.
Jane, žal mi je. –Naj ti me ne bo žal.
Kdaj si izvedela?
Pred pol leta.
Utrujena sem bila. Povedali so mi, da je v četrti fazi.
Da naj uredim stvari.
Potem sem slišala, da me kliče Mjolnir.
Mislila sem, da če znanosti ne gre,
bo mogoče šlo vikinški magiji.
Zato si prišla v Novi Asgard. –Mislila sem, da me lahko kladivo ozdravi
in mislim, da mi gre bolje.
Najbrž ne.
Jane, nihče ne ve, koliko časa ima. Ne vemo, kaj pripravlja jutrišnji dan.
In Mjolnir … Mjolnir je izbral tebe.
Izbral te je, ker si ga vredna. In to je nekaj.
Ko sem te spoznal,
nisem bil vreden prijeti kladiva.
Ti pa si me naučila, da ni višjega namena od pomoči tistim v stiski.
Naredila si me vrednega.
Kar koli želiš narediti, lahko narediva skupaj. –Prav.
Kaj želiš narediti?
Otroke bi rada vrnila družinam. Rada bi končala nalogo.
Govoriš kot pravi Thor.
Kako se počutiš zdaj?
Prestrašeno.
Kako se počutiš ti? –Usrano.
Koliko usrano? –Zares usrano. –No, potem …
Le o čem se pogovarjata zunaj?
Ne pogovarjata se.
Misliš, da se bosta kdaj držala za roke nad lavo in naredila majhnega Thora?
Na žalost malo verjetno.
Škoda. Thor bi bil super oče.
Prispeli smo.
Kam so šle vse barve?
Niso tu.
Kje so?
Kaj je ta kraj?
Bifrost je ključ?
Past je!
Mi poveš, zakaj si vrgla Strelomilko skozi okno?
Potrebuje jo, da odpre Vrata večnosti.
Ne smeva se več tako srečevati.
Pokliči sekiro. –Bom, ko boš ti zobozdravnika.
Pokliči sekiro. –Povej, kje so otroci, drugače te bom ubil.
Pokliči sekiro.
Kakšen bog pa si?
Pojma nimaš, kako je biti bog.
K bogovom si šel po pomoč, a niso ukrenili ničesar.
V tem sva si podobna.
Niti malo ti ni podoben.
Kaj si rekla?
Rekla sem, da ti ni niti malo podoben. –Res je.
Nisem hinavec. Resnično ustvarjam mir.
Mir? Nedolžne bogove moriš. –Nedolžne?
Si Valkira? –Ja.
Vznemirljivo!
Bogovi so na cedilu pustili tudi tebe,
ko so peljali na klanje tvoje sestre.
Ne drzni si govoriti …
Si molila k bogovom,
ko je tvoja ljubljena umirala na bojišču?
Si jih rotila za pomoč, ko so poklali tvojo družino?
Prijeten klepet.
Tale.
Zanimiva si.
Drugačna.
Ja.
Umiraš.
Žal mi je.
Na isti poti sva.
Kot je meni meč dal moč,
jo je tebi kladivo.
Ni pa spremenil tvoje usode.
Bogovi te bodo izkoristili,
ne bodo pa ti pomagali.
Za naju ni nagrade večnosti.
Kmalu bo umrla.
In veš, kdo ji ne bo pomagal? Enkrat lahko ugibaš.
Tvoja bolečina mi je znana. Ljubezen je bolečina.
Nekoč sem imel hčerko.
Svojo vero sem položil v višjo silo, upajoč, da jo bo rešila.
A je
umrla.
Zdaj razumem.
Moja hči je imela srečo.
Ni ji treba odraščati v svetu trpljenja
in bolečine, ki mu vladajo zlobni bogovi.
Izberi ljubezen.
Pokliči sekiro.
Pokliči
sekiro.
Si v redu? –Ja.
Rada bi ubila tega tipa. –Tudi jaz, a ga rabimo živega.
Samo z njim lahko najdemo otroke.
Hvala, g. Kozel.
Val!
Proč jo morava spraviti!
Imam te.
Tukaj smo. Pojdimo.
Strelomilka, odpelji nas domov.
… tako hitro, kot še nismo videli.
Lahko poskusimo agresivnejše metode zdravljenja,
toda nekaj telesu preprečuje, da bi se borilo z rakom.
Žal mi je, Thor.
Tukaj si. Dobro.
Kaj se dogaja? –Neki tepec je naredil hladilnik brez vrat.
Ne skrbi, odprl sem ga in ti prinesel vse vrste dobrot.
Kako je Val? –Zelo jo boli, ampak je stabilna.
Dobro.
Zdaj pa dajmo tole iz moje … –Ne, ne. Kar tukaj bo ostalo.
Da bodo čarobni napoji in eliksirji opravili svoje.
Za hip bom skočil ven, pobral otroke, ubil zlobneža
in potem pridem nazaj.
Greš brez mene?
Ja. –Kaj pa tisto, da bova vse počela skupaj?
Z otroki te bo zamotil.
Potrebuješ me. –Res te potrebujem, Jane. Živo.
Super bi bilo, da bi se z mano borila proti Gorru, toda kladivo te ubija.
Ko ga uporabiš, izpije vso tvojo človeško moč
in telo se ne more boriti z rakom.
Kaj pa: "Živi, kot da ni novega dne?" –Takrat nisem vedel, da ga zate morda ni.
Zakaj ne bi imela še ene pustolovščine? –Če imaš možnost živeti, jo zgrabi.
Govoriš kot pravi Thor, ki nima raka.
Vem, da se zdim kot mega astrofizik iz Nove Mehike,
ki živi svoje sanje. A me poglej.
Rada bi se borila naprej. Mogočni Thor sem.
Ti pa mi to odsvetuješ? V čem je smisel več časa tega?
Ker te ljubim.
Ves čas sem te ljubil.
In to je možnost za naju.
Če spet primeš presneto kladivo, te možnosti ne bo več.
Odločitev je tvoja, Jane.
A obžalujem vsak dan, ko nisem prosil, da ostaneš,
da bi skupaj iskala rešitev.
Glej, da se boš vrnil k meni.
Vrnil se bom takoj, ko bom mogel.
Zlomi si nogo. –Njemu bom zlomil obe.
Ne pozabi, da so Vrata večnosti v samem središču vesolja.
Če greš mimo roja kometov … –Vem, ponovila sva. Ne bom se izgubil.
Kako pa kaj stara vbodna rana? –Mislim, da sem izgubila ledvico.
Je ni več? –Ko bi se ti le lahko pridružila.
A bi verjetno umrla, kar ne bi pomagalo rešiti otrok, zato moraš tja sam.
Samo tisti meč moraš uničiti.
Njegov vir moči je. Brez njega ne bo dolgo živel.
Hej, ne umri.
Ja, vem.
Večnost.
Končno.
Dajmo, dajmo.
Otroci.
Vedel sem, da bo prišel.
Pojdite! Pojdite, otroci!
Ste vsi celi? Dobro, zberite se. Zberite se.
Lepo te je videti v živo, prijatelj. Res lepo.
Poslušajte. Načrt je tak.
Splazili se bomo proti Strelomilki.
Previdni bomo, da ne naletimo na kakšno senčno pošast.
Za mano so, ne?
Ima že kdo izkušnje v bitki? –Izkušnje v bitki?
Zdaj je čas za učenje.
Nismo močni kot ti. Samo otroci smo. –Ne pozabite, da ste asgardski otroci.
Jaz ne. Jaz sem samo Likan. –Jaz pa Midas.
V redu. Toda danes ste Asgardci.
Vzemite svoje orožje. –Kaj?
Poiščite, kar koli lahko poberete in prinesite sem.
Pohitite!
Super. Dajmo!
Približujejo se. Pohitite! –Dajmo!
Današnji dan se bo zapisal v zgodovino.
O današnjem dnevu bodo govorile še naslednje generacije.
Danes smo Vesoljni Vikingi!
Pokažite orožje!
Kdor drži to orožje in verjame v vrnitev domov,
če ima zvesto srce, ga je vreden
in bo imel
samo za določen čas
Thorovo moč!
General Axl,
popelji svojo vojsko k sekiri.
Najhujši bomo.
Za Asgard.
To!
Ne.
Jane.
Uničiva meč, pa bo umrl.
Vrata so skoraj odprta. Ustaviti moraš Strelomilko.
V redu je, imam ga.
Strelomilka, nehaj!
Zberi se. Poglej, kaj počneš!
Proč te bom spravil.
Daj. Daj, prijateljica.
Spusti mojo prijateljico!
Izgubila si, lejdi Thor.
Prvič, ime mi je Mogočni Thor!
In drugič, če ne znaš reči Mogočni Thor,
sprejmem tudi dr. Jane Foster.
In tretjič,
požri moje kladivo!
Strelomilka!
Vedel sem, da zmoreš.
Axl! Spravi jih domov!
Jane?
Dobro sem. Ustaviti ga moraš.
Gorr, nehaj!
Kakšen oče bi bil,
če bi odnehal?
Vem za tvojo bolečino, toda to ni prava pot.
Ne iščeš smrti ali maščevanja.
Kaj pa iščem?
Ljubezen.
Ljubezen?
Zakaj bi iskal ljubezen?
Ker si je želimo vsi.
Kako
si mi drzneš obrniti hrbet?
Zmagal si, Gorr.
Zakaj bi zadnje trenutke zapravil s tabo, če sem lahko z njo?
Izbiram ljubezen.
Tudi ti jo lahko. Lahko jo oživiš.
Povej svojo željo.
Umiram.
Nikogar ne bi imela.
Sama bi bila.
Ne bo sama.
Ljubica moja.
Kako sem te pogrešal.
Tudi jaz sem tebe.
Žal mi je. –Je že v redu.
Odkar sem prijela kladivo v roke,
se zdi, kot da sem dobila še eno življenje.
In bilo je
čarobno.
Ni bilo slabo za človeka.
Ni bilo slabo za boga.
Hej, domislila sem se krilatice.
Res? Katere pa? –Pridi bliže.
Popolna je. Najboljša do zdaj.
Hvala.
Imej odprto srce.
Ljubim te.
Tudi jaz tebe.
Varuj jo.
Varuj mojo ljubezen.
Poslušajte legendo o Vesoljnem Vikingu,
znanem kot Mogočni Thor oziroma dr. Jane Foster.
Njena žrtev je rešila vesolje
in nas vse naučila, kaj pomeni biti vreden.
Pomagala je otrokom bogov,
ki so se prežarčili nazaj domov
v zaspano ribiško vasico, kamor radi pridejo turisti.
Axl! –Pogrešala sem te!
Si v redu? –Dobro sem.
Si prepričan? –Dobro sem.
Otroci so lahko bili spet otroci.
Širši razkorak. –Še posebej po kraljevem vztrajanju, da se učijo samoobrambe.
Poglejte te mlade Vesoljne Vikinge.
In najpomembnejši del, bojni klic!
Celo Heimdallov sin, Axl Heimdallson,
ki je zdaj obvladal očkovo čudno magijo z očmi, je postajal pravi bojevnik.
Prihodnost Asgarda je bila zagotovljena.
Ko smo pri prihodnosti, tudi sebi sem jo koval,
ko mi je telo zraslo nazaj,
s tipom, ki sem ga spoznal, Dwaynom.
Kaj pa Thor, boste vprašali.
Odpravil se je na novo potovanje,
ker je našel nekaj, za kar je vredno živeti in ljubiti.
Majhno bitje, ki je žalostnega boga spremenilo v očka boga.
Zajtrk je na mizi.
Zdravo! Takole.
Zajtrk.
Oprosti, kaj je tole?
Palačinke z Zemlje.
Mislim, da jih ne maram. –Obožuješ jih. –Pa jih ne.
Ja, jih. –Še nikoli jih nisem jedla.
Pojej, mudi se nama. Pozna bova.
Kje imaš čevlje? –Na sebi.
Ne boš šla v teh. –Pa bom. –Ne boš.
Ja, bom. –Ne, ne boš.
Pojdi v pekel, demon!
Čisto nova, uničena. Najlepša hvala.
Veš, kaj? Obuj, kar želiš.
In ne hodi stokat, ko te bodo bolele noge. Pri meni ne bo tolažbe.
Prav, čevlje bom obula. –Hvala.
Spomni se, kaj mi je govorila mama.
Ubogaj odrasle in če je koga strah ali se spravljajo nadenj,
pazi nanj. Prav? –Prav.
Predvsem pa se zabavaj.
Velja. –Velja.
Kje je Mjolnir? Kam sem ga dal?
Tam v postelji spi. –V postelji.
To pa ne gre dol.
Kaj si naredila? –Prej je izgledala dolgočasno.
Ja, najbrž je res.
Všeč mi je. Zelo ustvarjalno.
Dobro.
Vidiš spodaj progaste vesoljce? –Prijazni so.
Ja, res so. Zato morava paziti nanje. –Razumem, zaščiti prijazne.
Rad te imam, miška. –Tudi jaz imam tebe, stric Thor.
Vedno bosta tu za nas.
Vesoljni Viking in njegova deklica, rojena iz Večnosti
z božansko močjo.
Bojevnika,
ki se dobro borita za tiste, ki se sami ne znajo.
Daleč potujeta in dobila sta veliko imen.
Tisti pa, ki ju najbolje poznajo,
jima pravijo
Ljubezen in Grom.
THOR LJUBEZEN IN GROM
Prevedla Miša Šavor
Uredil metalcamp
Tehnična obdelava DrSi Partis
Se še nadaljuje …
Nekoč je nekaj pomenilo, če si bil bog.
Ljudje so zašepetali tvoje ime,
preden so ti zaupali najgloblje upe in sanje.
Prosili so za milost,
ne da bi vedeli, ali sploh poslušaš.
Veste, zdaj pa pogledajo v nebo,
ne prosijo nas bliska.
Ne prosijo dežja.
Samo tiste svoje super-junake hočejo videti.
Od kdaj smo postali šala?
Ne.
Nič več.
Znova se nas bodo bali,
ko bo Thor Odinson padel z neba.
Si me razumel, Herkul?
Si me razumel, sin moj?
Sem, oče.
Kaj?
Jane Foster.
Heimdall.
Vidim, da si zdaj mrtva.
Ja.
Hvala, da si pazila na mojega sina.
Nadvse si dobrodošla v deželi bogov.
Dobrodošla v Valhali.
THOR SE BO VRNIL