TWILIGHT OF THE GODS
SIGRIDS SANG
Bedrager.
Snakk om Loke, og lytt etter trinnene hans.
Hele tiden har du siktet og sendt oss rundt som piler. Det tar slutt nå.
Litt sent å komme med anklager.
Jeg anklager ingen. Men krigen din er i gang nå.
Du trenger ikke gjemme deg lenger. Så jeg sier til deg,
det er slutt på hviskingen. Hvis du vil se Tor død,
så ta til våpen for helvete!
Mgh!
Aah.
Hun forlot oss, uten et ord.
Jo det var ord. Litt mer enn ord, faktisk.
Har Sigrid gjort dette?
Så jeg ikke skulle skade meg.
Hun vil at vi skal overleve alt dette, for-,
for å gi hverandre det livet hun mener vi fortjener.
Vi skal gifte oss, tenker hun, og jeg skal bli en god mann for deg.
Vi har alle ligget sammen. Men det er ikke deg jeg vil ha.
Det er litt av et par vi er. Jeg har kjempet for lenge for en drøm.
Nå skal jeg kjempe for den kvinnen hun er. Vil du ri sammen med meg?
Kan du ri, med foten din?
Hvis du tjorer meg til hesten.
Hi-aah! Haaah!
Haaah! Gaah! Haah!
Riv ut tennene på dem!
Å-åå-ghh!
Huagh!
Haaaaaagg!
Aaaaah!
Heh!
- Gaaaaaaah! - Gaaaaaaah!
Mgh!
Uaaaaaaah!
Heeeh.
Tiwaz har falt.
Hegh!
Kamp forblinder broren din... Jeg sa jeg ville la død ledsage han
Hvorfor spør du da meg om råd?
Jeg er korn-gudinnen. Og han guden for regn...
Tor er, halve avlingen. Ingen får herse med meg.
Han velger ikke for meg.
Da kjærligheten deres visnet, gjorde verden det samme.
Men han kan ikke reddes fra seg selv.
Lar du en hedensk kvinne harme han?
Å ja, hvis han er tilbøyelig til det.
Hele livet har jeg blitt elsket og hyllet. Mange har sunget om Balders skjønnhet.
Så klok, sier de. Så, genial. Vakker som sommersolen...
Men ingenting evig er rettferdig. Et kort og avgrenset liv. Det er salig.
Det er nådig.
- Tror du han lengter etter et jordisk liv? - Et jordisk liv har mening. Vi er
evigvarende, og med det mindre verdt. Ikke noe legeme, bare legemliggjøring.
Tor avskyr skarene av menn.
Nei. Han misunner dem. Fordi de opphører.
Jeg ber deg, vær så snill, beskytt broren din.
Forsvar vår verdensorden. La den vare litt lenger.
Konge.
Einherjere.
De kommer fra Valhall.
Og vi skal sende dem tilbake!
Trollkvinne, jeg ville fange deg i søvnen.
Jeg vet det, og du ville drepe mannen jeg deler
seng med. Så for å redde livet hans, kommer jeg motstandsløs.
Du vil stille et spørsmål. Still det.
Kampen i dag setter verden i brann. Og Blodbrudens spyd er gnisten.
Fører det oss til ulven? Og den endelige krigen?
Sender det sønnen min til slangen? Jeg ønsker å se slutten på sagaen min.
Du gjorde en slave av gode Frøya for å ta makten hennes. Hvorfor spør du ikke Frøya?
Bruden min var verdiløs da jeg tok henne med hjem.
Hun hadde gitt gaven sin til tarm-vevende dødelige,
til ulveridende hekser fra skogen. Overført fra mor til datter.
Mor til datter. Og åsynet hennes bor nå i deg.
Haah, gaah!
Aagh!
Gi meg det jeg ber om, Seid-Kona.
Jeg kan vise deg. Men magien kommer med en kostnad.
Og det du ber om vil koste oss begge dyrt.
Jeg vet hva prisen for fremsyn er. Jeg hang meg selv en gang.
På Verdenstreet. Jeg hang der i ni fulle netter.
Jeg ble såret med mitt eget spyd for så å bli ofret til Odin. Meg selv til meg selv.
Jeg ga øyet mitt for et lite glimt.
Hæ?
Heh? Eh?
Denne veien!
Led meg til henne.
Aah!
Aaagh!
Huaagh!
Jeg fryktet, det som var inni meg. I skinnet mitt. Jeg holdt det tilbake.
Men det finnes et gammelt ordtak, «Hvis du ser et ulve-øre,
så finns det en ulv. »
Aagh!
Aagh, aaaah!
Hmgh, haaagh!
Hmgh!
Gaaaah!
Aah! Aah!
Du satte fyr på alt dette. Kan du i alle fall fortelle hvorfor?
En av døtrene mine, er dømt til å dø. Til å bli slaktet, av Odins sønn.
Hvis ikke jeg dreper han først.
Du beskytter familien din.
De førte barna mine vekk i lenker... Hele livet mitt, har ledet til dette.
Alt har vært for å bryte båndet.
Du kunne ha kuttet strupen til Tor mens han sov.
Da ville jeg truet flere enn Tor. Gud som dreper gud går ubemerket hen.
Ingenting ville ha endret seg. Men en jordisk,
som utførte en sånn ugjerning? Det ville vært helt ufattelig.
Slik galskap...
ville forandre verden.
Gi meg det jeg søker, Seid-Kona!
Som jeg sa, det vil koste!
Nei!
Ravnen jeg har drept heter Munin, og minne blir offeret ditt. Aldri mer se deg
- tilbake, Odin. Det er prisen for fremsyn. - Aah!
Nei!
Gaaaah!
A-aa-aagh!
Haa, aah, aah,
Ah, aah!
Haaah,
Aah.
Nei.
Aa-aaah... Aaa.
Ah?
Haaah.
Ååh, aa-aah!
Aah-,
Det du så starter i dag.
Din ende. Ingen som tilber eller elsker deg.
Aaagh!
- ... Aagh! - Aagh!
Mgh!
Aagh! Hnh?
Huagh!
Jeg så, denne dagen... Jeg så, skjebnen. Det er så mye jeg ikke husker.
Áile!
Egill.
Dette, var så langt jeg, såå.
Det var meg. Du sa at jeg skulle dø. Ikke du. Aldri du.
Heh?
Åh?
Håh?
Jeg har kjent deg, har jeg ikke det?
Du kalles Egill. Egill En-hånd.
Áile!
Du Gråtende,
her er villsvinet ditt.
Ser du fallet du har skapt?
Før dagen er over, skal blodet ditt farge spydet mitt rødt.
Du allierer deg med Løgnguden. Og går til sengs med han som forrådet meg.
Din tro har gjort deg til en narr.
Hah!
Agh!
Gaaah!
E-hegh!
Ah! Ah!
Aaaaaaaaaah!
Du kom etter meg. Og det tross alt.
Tross alt finnes ikke. Ikke for oss.
Nå tar du hevnen din!
Selv Loke kjemper for mer enn hevn. Han gjør det for de levende. Jeg for de døde.
Eeeh,
Tor kan dø for begge.
Aaagh!
Ah, ah,
Aagh!
Ååågh!
Aagh!
Mmgh.
Aaagh!
Aaaaargh!
Uaaa-
Aaa-aaaagh!
Geeagh!
Gaah!
Hmm.
Ah.
Aagh!
Heh?
- ... Aah! - Aaaaagh!
Åå-åååh.
Agh!
Nei, neei!
Sigrid, du må ikke sørge. Jeg skal til et sted der det
regner mjød fra takbjelkene. Og der alle mager er mette.
Du må holde av en plass til meg på øl-benken, skjoldsøster.
Kom, jeg tar dere med tilbake.
Hva har skjedd med henne?
Hun ser meg, men hun er,
Hun er en ny gudinne nå. Med mitt fremsyn, og Odins Munin.
En forening av Vaner og Æser.
Vi starter på nytt, hvis vi må.
Her er hun.
Hva gjør dere, dere må ta henne med!
Hun ble drept i strid. Hun har rett til det. Dere må ta henne!
Dere, dere, eh, dere må ta henne, vær så snill.
Vær så snill. Vær så snill.
Nei.
Neei.
Ikke du.
Ikke du!
Våpenet hennes var fordømt, og det hindrer himmelferden. Takke får sitt eget utfall.
Hervors sønner er i Valhall.
Hun ville samle familien.
Valhall er ingen belønning som venter på helter... Odin tar sjeler som soldater...
For å fylle spyd-skogen med en mektig hær.
Hjelp henne i døden. Lukk øynene hennes. La vennen din få slippe.
Hun skal aldri mer tjene utakknemlige guder.
I Hel, vil Hervor være fri.
Odin er krig, men også klokskap. Ønsker Odin hennes død?
Det kunne han sagt selv, hvis han forlot tårnet sitt.
Hun har ingen ære hengende over seg, med mindre du gjør henne til en martyr.
Du snakker sant, og jeg stoler på deg. Sandraudiga, jeg tilkaller deg!
Du søkte min død, og fant overgivelse. Hvis du viser meg et hvitt skjold,
godtar hele Åsgard din underkastelse.
Jeg bærer deg hjem, på allfarvei. Men du kan velge å gå hjem med meg.
Avtalen har bare én betingelse. Du må fortelle meg ditt sanne navn.
Jeg trodde jeg bare kom for å få hevn. Men, jeg vil ha mer.
Jeg vil ha en verden fri for din ætt. En bedre fremtid.
Selv om jeg aldri får se den... Du spør meg om navnet mitt?
Jeg har vært mange ting. Jeg er Den Gråtende.
Og Blodbrud. Jeg er Takkes eier, og Hønes morder.
Jeg er datter av Kong Glaumar. Jeg er den siste av Kjempene
fra Åpen Hånd. På bryllupsdagen min massakrerte du
familien min mens de holdt opp sine hvite skjold!
Du tilbyr meg underkastelse? Her er svaret mitt!
Agh!
Jeg heter Sigrid...
Og jeg frykter ingen guder!
Løy du til meg, så hun fikk leve?
Agh!
Heh?
Aah?
Gaaaaaaaah!
Nei.
Kom hit, Hod! Og hjelp meg med han!
Åågh!
Det var misteltein som gjorde han til martyr.
Gaah!
Gaaah! Aaaai!
Hmmm, hm-hmh.
Hvor tar Frøya han? Hvor er Tor?
Hun tok han med til hellige Valhall. Og det lover godt for deg, Blodbrud.
Du får en ny sjanse til å kveste han. For å komme til Åsgard,
måtte du brenne verden.
Det er enkelt å komme til Valhall.
Du må bare falle på slagmarken.
Aaagh!
Sigrid. Sigrid!
Du er en legende, Lille Kjempe.
Sigrid... Si-, Sigrid!
Sigriiiid!
Sigrid!
Aaah.
Du er våt, kvinne.
De visste om deg, men ingen fortalte meg det. De ammet meg mot min vilje.
Vi har blitt lekt med, og kastet rundt. Etter andres nykker og innfall.
Men nå hjemsøker vi det samme arnestedet.
Og sånn starter...
Sigrids sang.