Dette er svart glede.
Historiebøker, TV, media
liker å lene seg på ideen om svart smerte,
som viser kroppene våre i lidelse og kamp.
Men det som mangler i dette, er våpenet som støtter overlevelsen vår. Glede.
For meg handler glede om å bli sett. Å skille meg ut, ikke be om unnskyldning.
Og ikke bare på store måter. Selv om store måter er gøy.
Hva mener du med at jeg fikk den? Jeg fikk den som i jeg fikk rollen?
Og ikke blir bedt om å dra? Og jeg får spille mot Jenifer Lewis?
Jeg fikk hovedrollen Jeg fikk hovedrollen
Hovedrollen Jeg fikk...
Faen. Hva skjedde med katten hans?
Det finnes også stille måter å bli sett på.
Jeg er så glad på dine vegne, kjære
Og noen ganger kommer den største gleden av å bli sett av jentene dine.
For vår hovedrolleinnehaver, Angie.
- For Camille og Svart glede-utstillingen. - For en fantastisk åpningsmottakelse.
Tusen takk.
Herregud. Jeg inviterte så mange skoler, så det må bli perfekt,
og noen må tilby meg en perfekt, godt betalt jobb.
Og for å få vår Quinn tilbake.
Takk, folkens. Selv om jeg vil si at mye av æren må gå til medisinene.
For medisinene.
Vet dere hva? Jeg trodde virkelig at jeg skulle føle meg neddopet
eller sløv mens jeg gikk på dem. Det har gått noen uker, og det gjør jeg ikke.
- Jeg virker som meg selv, ikke sant? - Ja. Du er perfekt.
Helt klart.
Jeg har bestemt at Mimosaer er bortkastet tid.
Hei. Kan jeg få en Bloody Mary? Ta bort alt unntatt vodkaen. Tusen takk.
Jeg hater alt det selleri-tomat-tullet.
- Sprit på dagtid trenger ikke fikses. - Så da er du glad for meg også?
Jeg er så glad at jeg ikke tar med Mike til mottakelsen.
- Jeg tar med Eric. - Jeg trodde han var i Europa på turné.
De sendte ham tilbake tidlig. Hans tekopp-skildring var litt "urban".
Det er godt å vite at rasisme ikke bare er en amerikansk delikatesse.
- Skapt i utlandet, perfeksjonert i USA. - Kom igjen.
- Er romkameratene sammen igjen? - Nei.
- Trenger vi å snakke om dette? - Nei.
Ingenting å snakke om. Hun tror jeg er opprørt over Michael,
og jeg har sagt at jeg er glad de møttes.
- Det føles som om du er sjalu. - Hva?
- Jeg er jo med Keith. - Noe som gjør det ekstra sykt,
siden du fortsatt ikke tåler at jeg nyter Mike.
Kom igjen, Stella, nyt ham, jente. Gjør det du pleier.
Men neste gang du vil
nyte en eller annen Uber-sjåfør, skal jeg ikke si hva var det jeg sa.
- Hva er det? - Angie.
- Vodkaen din kom.
Jeg vil at du skal huske hvordan jeg smilte gjennom all kjærlighetsdritten din.
Angie, det var en spøk.
Sikker på at jeg ikke skal filme greia mi til prosjektet igjen?
- Nei, du var perfekt. - Selvfølgelig var jeg det.
Selv når jeg er sint, forblir jeg tross alt meg selv.
Wow. Jeg husker dette bildet.
Den ettermiddagen var så gøy.
Jeg savner dagsfester. Hvorfor sluttet folk med det?
Jeg tror ikke de sluttet med dem. Vi sluttet å bli invitert.
Det var den dagen jeg møtte den DJ-en og den haitiske FedEx-fyren.
Min første gang i en djevelsk trekant.
- Jeg er redd for å spørre. - To menn og en kvinne.
Men høres ikke djevelsk litt homofobisk ut?
Navnet gjør det, men trekanten var det definitivt ikke.
Kanskje Quinn har rett.
Kanskje jeg bare er jenta som burde holde meg til trekanter og tåpelighet.
Nei.
Du kan forandre deg, og savner du trekanter og tåpeligheter,
endrer du tilbake.
Liv og kjærlighet, det er ikke bare én ting.
Quinn og jeg er det.
For all vår medavhengighet er én ting sikkert.
Quinn og jeg, vi deler ikke partnere.
Vi knuller på hver vår side av kvartalet.
- Hva hvis jeg knullet Jameson? - Det er annerledes.
Bra. Jeg knullet ham forrige uke, og det var forferdelig.
Jeg tuller. Han var god.
Ok, la oss bli i virkeligheten. Du tullet bare, ikke sant?
Ja, han var fantastisk.
I virkeligheten er det mange grunner til å være sammen med Mike.
Men Quinn er for stor grunn til å ikke være det.
Vi har knapt snakket siden turen vår, og jeg vil ikke ha det sånn.
Hun vil alltid komme først for meg, og jeg vet jeg kommer først for henne.
Ikke la noen fortelle deg at du ikke velger kjærlighet. Hver gang.
- Jeg elsker min Quinnie. - Lå du virkelig med Jameson?
Svart glede handler om å elske fullt ut.
Å elske karrieren min.
Å elske kulturen min.
- Helt perfekt. - Virkelig?
Så anti-depressiva forårsaker litt vektøkning?
- Unnskyld meg. - Hva? Vent. Hva mener du?
Å elske partneren min.
Gratulerer med to ukers jubileum.
Og jeg vet hva du ikke spiser. Ikke meieri, ikke nøtter, ikke sukker.
Dette er egentlig en salat med pisket luft til glasur.
Jeg skulle aldri ha latt deg gå.
Jeg skulle ønske du kunne bli med meg til Camilles greie,
spesielt etter det rare med Angie.
Jeg slipper ikke unna den klientmiddagen. Skal vi møtes rett etterpå?
Ja, foran gamle Water Club. Herregud.
- Jeg gleder meg. - Hvorfor The Water Club?
Det var min første ekte pynte-meg-date med foreldrene mine.
Søsteren min hadde influensa. Hun kunne ikke komme. Hun var så syk.
For en god dag.
Og jeg så ut på vannet, og følte meg så voksen.
Og jeg så en yacht som fløt forbi,
og om bord var to av de stiligste menneskene jeg noen gang hadde sett.
Og jeg sa til meg selv:
En dag kommer prinsen min, og da skal jeg gjøre det samme med ham.
En dag er her.
Der ser du, Trish. Jeg sa det. Det ser fantastisk ut på deg.
For tolvte gang, ruter er ikke tilegnet en spesiell kultur.
Alle kan bruke det. Ikke bare skotter. Gå og skift.
Hvit skyldfølelse er utmattende.
Og spesielt når det handler om feil ting.
Michael. Mike. Hei. En gang til.
Hva bringer deg hit? Og enda viktigere, hvordan har Angie det?
Jeg håpet du kunne fortelle meg det. Hun slo opp med meg.
- Hun gjorde hva? - Ja. Hun sa at du kommer først.
Jeg vil bare be om unnskyldning for at jeg kom i mellom.
- Jeg visste ikke at dere var bestevenner. - Er bestevenner.
- Sa hun at vi ikke var det? For det er vi. - Nei. Angie sa hun aldri ville såre deg.
- Virkelig ikke såret. - Notert.
Det er derfor det var merkelig,
for da vi møttes første gang, virket du ikke interessert.
- Faktisk sa du... - Jeg er ikke interessert.
- I det hele tatt. I deg? Ikke engang... - Hyggelig å høre igjen.
- Beklager. - Ja. Det suger bare.
Jeg suger.
Du er en flott fyr. Hun liker deg veldig, og vil ha noe ekte.
Og kanskje var jeg redd for å miste henne.
Greit, så hva nå? Jeg er forelsket i henne.
Ro deg ned, cowboy. Det går litt fort, synes du ikke?
Og dette kommer fra noen som går veldig, veldig fort frem.
Intellektuelt sett skjønner jeg.
Men i hjertet mitt vet jeg at hun er den rette.
Jeg pleide å være en som var så desperat etter å ha noen
at min type var en som bare likte meg. Patetisk.
Kommer du etter meg når jeg ikke ba deg?
Jeg tok noen år fri, var alene, ble kjent med meg selv, aksepterte det.
"Hvis du ikke elsker deg selv, hvordan elsker du noen andre?"
- Det er genialt. - RuPaul. Drag Race?
Kom igjen. Det må du se. Det er en av Angies favoritter.
Beklager. Hvis hun slo opp med meg for deg,
og du faktisk ikke er opprørt, hvordan får jeg henne tilbake?
Trish. Jeg ser deg senere.
- Og hun er bekymret for ruter. - Huff.
For meg er glede makt.
Det er en ubeskrivelig følelse av å være en svart kvinne i dag
som har kontroll over sitt eget liv.
Det er derfor, etter vårt rekordstore andre kvartal,
vi vender oss til det polyamorøse samfunnet.
Og jeg lanserer Qs søsterside, P,
for noen ganger er ikke tre for mange.
Det er bare begynnelsen.
Det er så mye glede i å vite hva du vil, og ta det uten å unnskylde seg.
Det er også glede i å endre det du ønsker, og å være sårbar.
Vi stenger om fem.
Det er deg. Hvorfor dukker du alltid opp når plantene og jeg er lei av folk?
Må sørge for at du jobber timene dine.
Og fordi det er det eneste skiltet som gir mening.
- Og hvil i fred til fru Orkidé. - Det var uunngåelig.
- Går det bra med PC-en? - Har ikke låst seg siden.
Det er godt å vite at du er bedre med elektronikk enn med planter.
Men bare vit at du aldri, aldri får en plante fra meg igjen.
Et dårlig forretningstrekk, plantedame. Kutter du av forsyningene min?
Jeg antar at dette er farvel.
Eller jeg som som ber deg ut på date.
Akkurat.
Seriøst?
Med meg? Hvorfor?
Jeg vet at du ønsker å prøve noe ekte,
og du er her hele tiden. Og vi liker hverandre.
Det gjør vi. Jeg trodde det bare var latter,
at jeg erter deg for skiltene dine.
Kanskje skiltene var signalet.
Jeg har vært sårbar og ekte.
Du får ikke noe av skrytet mitt, og du liker meg allikevel.
Morsomme, sykt vakre Aimee liker meg.
Faen, det var god timing.
Greit, ro deg ned. Jeg ber deg bare med ut.
- Og jeg sier bare ja. Når? - Nå.
Faen. Raskeste daten noensinne.
Jeg er eldre enn dem du vanligvis dater. Jeg har ikke tid til å utsette ting.
Greit. Jeg ringer rundt, får noen restauranter opp.
Kanskje jeg kjøper oss inn på Bohemian. Beste kokk, best mat.
Det er ikke noen date. Det er du som viser deg frem. Så jeg velger stedet.
Suger det at hun sjefer meg rundt, eller er det sexy?
- Nå! - Sexy. Definitivt sexy.
- Så Famous Fish. - Og ingen tjenester kreves.
Det er ikke 80 000 kroners sushi. Men det er forbanna bra.
- Amen. - Og jeg har savnet det.
Helt siden eksmannen flyttet rundt hjørnet,
sluttet jeg å gå hit på grunn av faren for å møte ham.
Såpass. Det endte dårlig?
Ja. Men for å være rettferdig, begynnelsen var heller ikke bra
og midtpartiet var bare dritt.
Men han har gitt meg datteren min, og hun er den beste personen jeg kjenner.
Fant du ut at du likte kvinner etter ham, eller...
Jeg gjorde alltid det som føltes riktig.
I dag kaller de unge det panseksuell. De elsker jo merkelapper.
Men i mine Generasjon X-dager kalte vi det bare: "Du liker den du liker."
Jeg har aldri likt noen som deg.
Jeg vet det. Vi har fastslått det. For gammel.
Nei, for samlet.
Og her er vi og bare liker den vi liker.
Glede for meg var familie.
Kanskje ikke alltid familien jeg vokste opp i,
men familien jeg ville ha, familien jeg fant,
og familien som fant meg.
- Hei. Hva skjer, kjære? - Hei.
Du ser bra ut i det lille brune antrekket.
Jeg vet du jobber med prosjektet fullt av glede,
men jeg jobber med mitt eget hjemme-prosjekt av glede.
Dette har jeg tenkt. Jeg elsker disse vinduene,
men vi skal erstatte dem med en stor skyvedør i glass,
slik at vi kan vise hagen. Den er nydelig.
Ja, ja. Men har vi råd til det
med hele Miras bryllupsregning?
Nei, det er tatt hånd om.
Jeg hadde en samtale med foreldrene mine, en god en.
De tar opp et lite lån, og jeg betaler dem tilbake månedlig.
- Ok. - Ja.
Greit, sjefen ordner dette.
En av de flotte tingene med å se ut bak huset,
er at vi kan lage hage eller uteplass,
eller en dag, holde øye med lille Langston og Zora.
- Akkurat. - Du vet, en dag.
Apropos babyer, vi kan gjøre gjesterommet om til barnerom.
Jenta på Home Depot sa at disse fargene er kjønnsnøytrale,
så selv om vi velger... Hva er det?
Hva skjedde? Du har et uttrykk som om jeg sa noe galt.
Hva var det? Jenta skulle være kvinnen?
Nei, nei, jeg bare... Jeg synes vi burde trykke pause og snakke.
Hør her. Ingenting av dette handler om å presse deg til å få barn.
Greit.
Jeg er spent. Beklager. Vi kan gjøre gjesterommet til kontor.
I så fall fungerer ikke denne beigefargen,
for jeg vet at du vil ha litt farge på veggene.
Ja, brent sienna ville se veldig bra ut.
Da sier vi det. Vi maler med hva enn brent sienna er.
Så lenge vi fortsetter å bygge sammen.
- Det er alt som betyr noe for meg. - Ja.
Det er ikke noe press om å få barn nå snart.
- Greit? Elsker du meg? - Ja.
Jeg skal ikke lyve. Da du sa at du skulle lage lysbildefremvisningen selv,
ble jeg litt nervøs, men dette ser bra ut.
Hva? Jeg sa jeg er en trollmann på Canva.
- Jeg har laget en logo til oss. - Den er så bra.
Ok, min tur. Jeg skal ikke lyve. Da du ringte fra en San Juan-strand
om natten for å høre om vi ville få penger hvis vi byttet emne,
trodde jeg du var så full at du ville glemme at vi snakket om dette.
- Men se hva vi har laget. - Babyen vår.
Jeg føler at jeg akkurat gjorde det rart.
- Nei. - Jeg beklager.
- Bank, bank. - Og det blir enda rarere.
- Mrs. Joseph? - Døren nede sto på vid gap.
Ja, vi lastet varebilen med ting til prosjektet.
- Jameson, dette er Quinns mor. - Hei.
Dette er en objektiv observasjon, men du er veldig kjekk.
- Takk. - Er du singel?
For jeg har tre venninner på klubben som har døtre.
Og en sønn, hvis du er tilbøyelig.
Jeg dømmer ikke. Datteren min er bifil, og det er greit for meg.
Gratulerer med det. Men jeg trenger ikke å bli spleiset.
Cam, skal vi møtes nede?
- Ja, ja. Selvsagt. Jeg kommer. - Flott. Unnskyld meg. Hyggelig å møte deg.
- Du lurer vel på hvorfor jeg er her. - Ja.
Det er Quinnie. Er hun ok?
Hun er ok. Hun har det bra, faktisk. Det er veldig søtt av deg å spørre.
Søtt? Kjære, det er å være mor. En dag vil du forstå.
- Kanskje. - Å nei.
Du og Ian slår opp hvert 15. minutt.
Nei, nei, nei. Vi har ikke slått opp. Det er...
Sjåføren min står feilparkert, så korthet er vår venn.
- Kort sagt... - Ja takk.
Jeg vil ha Ian, og jeg vil ha livet vårt sammen,
men vi sa alltid at livet ville inkludere barn.
Og nå innser jeg at jeg ikke engang er sikker på om jeg vil ha barn.
- Hvordan vet jeg det? Hvordan visste du? - Camille, barn er mye.
Selv når de er voksne, er de fortsatt mye.
- Har du noen gang prøvd Whippit? - En hva-for-noe?
Whippit. Quinn ble tatt på videregående for å gjøre det.
Det er når du suger på en sprayboks med pisket krem og får i deg lystgass.
Var marihuana opptatt? Kom igjen, ungdoms-Quinn. Du kan bedre.
Gjett om. Jeg prøvde det en gang alene.
Jeg ville se hva det dreide seg om.
Du puster det inn, og en liten stund er du verdens lykkeligste menneske.
Det er en følelse du alltid vil være i. Men det er flyktig.
- Det er å være mor. - Hvem vil ikke ha den følelsen?
Vi vil alle ha den. Søsteren min får det fra meditasjon.
- Men hun er utålelig, så ikke prøv det. - Så kanskje jeg kunne...
Jeg må stoppe deg. Jeg har gitt deg nok visdom, greit?
Jeg må gå og få tatt ut noen fillers.
Jeg liker å se ung ut, men nå ser jeg for ung ut.
Synd for vennene mine som ikke klarer å følge med.
Når det gjelder å være mor, så vil du vite det. Ciao.
Seriøst, tante Tammy? Måtte vi møtes på en annens restaurant?
Kjære, du vet at jeg ikke kan risikere å lukte på maten på stedet ditt.
La det gå fort. Jeg har det travelt med Camilles arrangement. Hva skjer?
Moren din ringte meg.
- Hva skjedde? - Ja.
Er det faren min?
- Det er deg. - Hva?
De kan ikke betale for ikke-bryllupet ditt.
Det er et lån. Jeg betaler tilbake.
Med mindre noe skjer. Og drama følger deg, nevø.
Du har ikke noe med det. Jeg setter pris på det, men jeg må gå.
- Glad i deg. - Du gjør det vanskelig å hjelpe deg.
- Vil du hjelpe meg? - Ja. Sitt ned.
Jeg har vært gift fire ganger, forlovet seks.
Så jeg vet en del om brudd og hvor utrolig dyrt det kan bli.
Heldigvis for deg har tante Tammy alltid vært på mottakersiden av pengene.
Her.
Gir du meg pengene? Hvorfor? Du hater meg.
Jeg hater ikke, bortsett fra alle som har Teva-sandaler. Hvem går ut slik?
- De er ikke søte. - Jeg skal betale det tilbake.
- Jeg lover. - Jeg låner aldri bort penger. Jeg gir dem.
68 000 dollar, ingen forpliktelser?
Jeg sa ikke det. Det er så mange forpliktelser, greit?
For det første, når jeg ber om ostesandwich, så er det det jeg vil ha.
Ikke noe av det snobbe-tullet. Og seriøst, nevø, du må bli voksen.
- Jeg er det. - Nei.
- Jeg er det. - Hadde du vært voksen,
hadde du vært ærlig om at du fortsatt er forelsket i Camille,
og du ville ha vært ærlig med Mira for lenge siden.
Og spart deg for mye kjærlighetssorg, og yachtpengene mine.
Så neste gang du vet hva du vil,
vær voksen, vær ærlig og få det til å skje.
Og om jeg mister noe på grunn av et annet ønske?
Velkommen til livet, nevø. Det gir litt, men det tar mye.
Men hvis du er ærlig med deg selv, vil alt ordne seg. Jeg lover.
- Takk, tante Tammy. - Bare hyggelig. Jeg er glad i deg.
Men hvis jeg ser deg i de jævla Teva- sandalene, vil jeg ha tilbake hver krone.
Inkludert renter. Hører du?
- Glede handler om å bli sett. - For meg var glede familie.
Svart glede handler om å elske...
- Camille, utstillingen din er perfeksjon. - Den er så fantastisk, Millie.
Så dere likte den?
- Å, herregud. - Ja.
Jeg føler at jeg var den beste delen. Det er det jeg hører folk si.
- Vær så snill. - Ja, med folk mener hun meg.
Nettopp.
Og før vi glemmer det, Tye, så vil jeg bare fortelle deg
at vi alle tok en avstemning, og Aimee kan bli.
Ja, hun er en man beholder.
Ja, det har gått to hele netter. Kommer det en flyttebil snart?
Greit, ok.
Hun får i hvert fall bli glad.
- Angie... - Det går bra. Alt i orden.
- Spenning. - Jeg skal ta det.
Tusen takk.
- Vi klarte det. - Vi klarte det.
- Gratulerer. Den er fantastisk. - Gratulerer. Dette er kult.
Takk. Quinn, jeg møtte moren din. Hun er stolt av seksualiteten din.
Miss Pat.
- Jeg går og snakker med Angie. - Ja, gjør det.
- Sa jeg... - Camille.
- Jeg kommer tilbake. - Ok.
- Du kom. - Ja.
- Jeg er så glad for det. Det var perfekt. - Var det?
Ikke si det der. Du vet det selv. Bare ei det du har skapt.
Jeg skal det. Og det skader ikke at avdelingslederne fra Sarah Lawrence,
Spelman, NYU og Yale kom og sa at de ville se meg angående undervisning.
- Det er fantastisk. Jeg er stolt av deg. - Er du det?
- Ja, det er jeg. - Det er jeg også.
- Mamma? Du er her. - Jeg måtte jo komme.
- Jeg er glad i deg, Camille. - Glad i deg også.
Mamma, dette er dr. Pruitt. Dr. Pruitt, moren min.
Jeg er en av datteren din sine kollegaer på jobben. Hun er spesiell.
Det er hun.
Angie, kan vi snakke sammen?
Jeg beklager at jeg gjorde ting vanskelig,
men vi gjør ikke dette her. Det er Camilles begivenhet.
Det er det perfekte stedet å gjøre dette, fordi det handler om svart glede.
Oss, vennskapet vårt, Angie, det er svart glede.
Du er den beste vennen jeg noen gang kommer til å ha.
Jeg tror jeg var redd for at hvis du havnet i et ekte forhold,
kunne jeg miste deg.
Jenta mi, jeg tok feil. Unnskyld.
Quinnie, jeg elsker deg. Jeg vil aldri forlate deg.
Jeg kan elske deg og en mann samtidig.
Helvete, jeg kan elske deg og en mann og en mann samtidig.
- Husker du min djevelske trekant? - Ikke snakk om det her.
Ja.
- Jeg er glad i deg. - Jeg er glad i deg også.
Kan jeg få alles oppmerksomhet?
Jeg ville bare si tusen takk for at dere er her.
Vi er veldig stolte av denne utstillingen som feirer svart glede.
Jeg vil nevne Harlem spesielt.
Og alle som har og fortsetter å bidra til sjelen
i dette nabolaget.
Takk for at dere er hjemmet mitt. Takk for at dere er gleden min.
- Skål. - Hei.
- Jeg vet ikke om jeg kan la henne gå. - Ja? Jeg vet ikke om jeg kan det heller.
Dette er min...
Du er så fin i den parykken.
Så hva er planen? Mat? Mer alkohol? Begge deler? Ja.
Ingen av delene. Jeg må hjem og skifte for å møte Keith.
Vi har nettopp skværet opp. Vi må feire.
Og mer presserende, hvor er vi på vei, og hvorfor er vi ikke i en bil?
Jeg har faktisk en bil, men du har en annen som venter.
Har jeg?
- Hva gjør han her? - Han venter på kjæresten sin.
Gå og hent mannen din. Gå.
Hei. Jeg er så lei for at jeg dumpet deg. Men du vet, hun er venninna mi, og jeg...
Det er greit. Vi er her nå. Kom hit.
- Disse er til deg. - Tusen takk.
Jeg vet at du ikke liker sykler. Men sett deg inn. La oss dra. Kom igjen.
Vent litt.
Ok, vel, her bor jeg.
Det høres ut som om kvelden er over.
- Bare den delen hvor vi er sammen. - Au.
Jeg har ikke sex med en gang. Det blir bare sport, uten mening.
Jeg er veldig, veldig god i sport.
Det er du sikkert, og du kan vise meg når tiden er inne.
Jøss.
- Ha det. - Ha det.
ZOE ER DU VÅKEN?
TYE HOS MEG. OM 20 MINUTTER.
Å, Zoe. Du skal få tigge om det.
Jeg skal være forsiktig.
Det er for forsiktig.
AIMEE ENDRING AV PLANER. KAN DU KOMME?
- Unnskyld. Nødstilfelle. - Du tuller med meg.
TYE ER DER OM TRETTI MINUTTER.
Tuller ikke. Ingen knulling.
Jeg går i dusjen. Du finner veien ut selv.
Etter at du slipper meg løs.
Sist gang vi var i en park, lærte du meg å sykle.
Sist gang skjønte jeg også at du var
den kuleste, vakreste kvinnen jeg noen gang vil møte.
Kom. Sett deg ned. Jeg vil ikke at du skal bli kald.
Kald? Det er august i Harlem. Til og med myggen svetter.
Dette er mitt.
Min tante Niecy laget dette da jeg hadde min første forestilling.
Hun sa: "Så du ikke glemmer folka dine når du er en stjerne."
Hvor fikk du tak i dette?
- Her. - Takk.
Er dette... champagne og granateplejuice?
Den første kvelden jeg var sammen med Quinn, Tye og Camille, prøvde vi Pamosas.
- Og ferske løkringer. Dette er mine... - Dine favoritt-ting.
- Quinn. - Quinn.
En siste favoritt-ting før jeg glemmer.
- Et skrapelodd. - Ja.
"Diamanter varer evig.
"Finn tre like av hva som helst og vinn en tilsvarende premie." Ok.
En diamant.
Greit. Andre diamanten. Kom igjen, tredje diamant.
"Skal vi gifte oss?"
Jøss.
- Hei. - Hei. Kom hit.
Kinnet. Kinn er aldri bra.
- Vi må snakke sammen. - Enda mindre bra.
Jeg har brukt så mye av livet mitt
på å være den de som var interessert i meg, ville at jeg skulle være.
Og jeg mistet meg selv.
Jeg er sidestilt i mitt eget liv.
Og da alt tok meg igjen dette året, så stol på meg, det var ikke pent.
Å møte deg denne gangen, det var fantastisk.
Men jeg må finne ut hvem jeg egentlig er,
og deretter bli vanvittig forelsket i den personen
før jeg vet nøyaktig hvem jeg vil være med.
Hvis vi noen gang møter hverandre igjen en dag,
så må jeg advare deg. Jeg ville gjort det igjen.
Og igjen.
- Jeg er så lei for det. - Men drømmedaten din?
Ja, drømmedaten min.
Da er vi her.
- Visste at du ikke kunne vente på dette. - Nei, nei, nei. Dette er ikke det.
Hva er det da?
Jeg har aldri gjort ingenting med noen før.
Ser du? Dette er fint.
Det var akkurat dette jeg var redd for.
Men likevel, dette er glede.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si dette, men jeg må tisse.
Det er nedi gangen, og vær stille. Jeg vil ikke vekke ungen min.
Ungen din? Litt av en måte å drepe en stå-klitte for 400.
Herregud. Aldri si "stå-klitte".
- Tye? - Zoe?
Hva gjør du her?
Beklager at du våknet. Dette er vennen min...
Jeg kjenner henne, men Tye, hvordan kjenner du moren min?
- Hvordan kjenner du datteren min? - Faen.
Alle elsket brødpuddingen din.
Jeg vet det er riktig. Vet du hvordan? For vi gikk tom.
- Jeg hadde ikke forventet det oppmøtet. - Jenta mi, jeg er så stolt av deg.
Takk for at du ordnet mat. Og for at du alltid er her.
- Betyr mye for meg. - Kjære, du betyr mye for meg.
Se på deg. Du gløder.
Det gjør jeg, det gjør jeg. Vet du hva det er?
Jeg føler at det er det som Mrs. Joseph beskrev.
Hvordan det føles å være mamma. Men jeg føler det om dette.
Som om noe utkrystalliserte seg i kveld. Arbeidet mitt endrer seg og...
Dette er babyen jeg vil ha. For nå.
- Kanskje for alltid. - Vent litt. For alltid?
- Hva skjedde? Skjedde det noe? - Nei, nei.
Snakk med meg.
Det er...
Det er det som ikke skjedde.
Da legen fortalte meg om eggcellene mine, slo aldri sorgen inn.
Når en kvinne vil ha barn og hun blir fortalt at
det kanskje ikke er mulig, så kommer sorgen, ikke sant?
Eller sinne eller skuffelse.
Men for å være ærlig, alt jeg følte, og alt jeg fortsatt føler,
er lettelse.
Og jeg er så lei for det, men jeg kan ikke ignorere det, Ian.
- Ikke hat meg. - Jeg hater deg ikke, Camille.
Jeg synes det er vakkert at du vet hva du vil ha.
Forstår du? Selv om det ikke stemmer overens med det jeg ønsker.
Jeg skylder deg, og meg selv egentlig, å bare bli voksen.
Være ærlig. Og å få barn, å være far,
å oppdra dem, lese en bok for dem, det er drømmen min.
Jeg er ikke klar for å gi opp det.
Og det burde du ikke.
Du kommer til å bli en fantastisk pappa.
Så hva er dette?
Har vi kommet hele denne veien, så langt, bare for å si farvel?
GLEDENS EPILOG
Jeg synes det er veldig søtt at dere kommer for å støtte venninna deres.
Har alltid ønsket meg sånne venninner. Som du ser på TV, som Sex og Singelliv.
Men for det meste synes jeg andre kvinner er smålige, umorsomme. Men utenfor tema.
Jeg skjønner at det som skjedde, var fælt, og det var bra at du kom til akutten.
Men alt er bra med deg. Og med babyen din også.
Tekst: Tina Livsdatter Bullen Ytreland
Kreativ leder: Heidi Rabbevåg