Fekete öröm.
A történelemkönyvek, televízió és média
szívesebben fókuszál a fekete fájdalomra,
bemutatva fizikai szenvedésünket és küzdelmeinket.
De amit nem mutat meg, az a túlélésünket biztosító eszköz. Az öröm.
Számomra öröm az, ha figyelnek rám. Nem olvadok a tömegbe. Nem kérek elnézést.
És nem csak a nagy dolgokban. Bár szeretem a nagy dolgokat.
Hogy érted, hogy megkaptam? A szerepet?
Állandó szerep? És Jennifer Lewisszal játszhatok?
Megvan a főszerep Megvan a főszerep
Főszerep Megvan...
Francba! Mi van ezzel a macskával?
Létezik meghittebb figyelem is.
Annyira örülök neked, bébi
És néha a legnagyobb öröm az, ha figyelmet kapok a barátnőimtől.
A sztárunkra, Angie-re!
- Camille-ra és a fekete öröm-kiállítására! - Egy csodás megnyitóra!
Köszönöm.
Istenem! Egy csomó egyetemet meghívtam. Tökéletesnek kell lennie.
Remélem kapok egy remek, jól fizető állásajánlatot.
És arra, hogy visszakaptuk Quinnt!
Köszönöm, lányok. Bár ez főként a gyógyszereknek köszönhető.
A gyógyszerekre!
Eleinte azt hittem,
kába és bódult leszek tőlük. De azóta eltelt pár hét, és nem lett így.
- Olyan vagyok, mint rég, nem igaz? - De. Tökéletes vagy.
Teljesen.
A Mimóza-koktél időpocsékolás.
Kaphatnék egy Bloody Maryt? Nem kell bele más, csak vodka. Köszönöm.
Utálom a zelleres, paradicsomos ostobaságot.
- Ha nappal iszol, ne rontsd el! - Ez azt jelenti, te is örülsz nekem?
Annyira, hogy nem hozom el Mike-ot a fogadásra.
- Erickel megyek. - Azt hittem, Európában turnézik.
Korábban hazaküldték. Azt mondták, a teáscsésze alakítása túl „városi.”
Jó tudni, hogy a rasszizmus nem amerikai sajátosság.
- Odaátról jött, Amerikában csiszolódott. - Ugyan!
- Szóval, újra együtt laktok? - Nem.
- Beszéljünk róla? - Nem.
Nincs miről beszélni. Azt hiszi, mérges vagyok Michael miatt,
pedig mondtam, hogy örülök nekik.
- Úgy érzem, féltékeny vagy. - Miért?
- Keithszel vagyok. - Ezért különösen fura,
hogy nem viseled el a boldogságomat Mike-kal.
Oké, csajszi, hajszold a boldogságot! Tedd a dolgod!
De ha legközelebb
egy Uber sofőrrel hajszolod a boldogságot, csak mosolygok, és nem szólok semmit.
- Mi van? - Angie!
- Itt a vodkád.
Emlékeztetlek, hogy én jó képet vágtam az összes hülye szerelmi ügyedhez.
Angie, csak vicc volt.
Felvegyük újra a részemet a projektedhez?
- Nem, tökéletes voltál. - Hát persze.
Még ha dühöngök, az is jó.
NŐVÉREK
Hűha! Emlékszem erre a képre.
Remek délután volt.
Hiányoznak a nappali bulik. Miért nem tartanak már ilyeneket?
Biztos tartanak. Csak már nem minket hívnak.
Aznap találkoztam azzal a DJ-vel és a haiti futár sráccal.
Az első ördögi hármasom.
- Félek megkérdezni, mi az. - Két férfi, egy nő.
Nem homofób ez az elnevezés?
A név lehet, de biztosítlak, hogy a hármas nem volt az.
Talán Quinn-nek van igaza.
Olyan lány vagyok, akinek a hármasok és a bolondozás való.
Nem.
Változhatsz, és ha hiányzik a hármas és a bolondozás, akkor
megint válthatsz.
Az élet és a szerelem nem egy és ugyanaz.
De Quinn és én igen.
Lehet, hogy mindketten társfüggők vagyunk, de egy biztos.
Mi ketten nem fogunk partnert cserélni.
Mindketten a saját területünkön kavarunk.
- Mit éreznél, ha dugnék Jamesonnal? - Az más.
Jó. Mert a múlt héten dugtam vele, és szörnyű volt.
Csak viccelek. Jó volt.
Most komolyan. Csak vicceltél az előbb, ugye?
Igen, csodás volt.
De komolyan. Sok dolog van, ami miatt Mike-kal lennék.
De Quinn elég nagy ok arra, hogy ne legyek.
Alig beszéltünk az utazás óta, és ezt nem akarom.
Mindig ő lesz az első nekem, és tudom, hogy én vagyok az első neki.
Soha ne hagyd, hogy bárki azt mondja neked, nem az igaz szeretetet választod.
- Szeretem az én Quinnie-met. - Tényleg lefeküdtél Jamesonnal?
A Fekete öröm az igaz szeretetről szól.
A munkám szeretetéről.
A kultúrám szeretetéről.
- Tökéletes. - Tényleg?
Az antidepresszánsok egy kis súlygyarapodást okoznak, igaz?
- Bocsáss meg! - Mi? Várj! Hogy érted?
A partnerem szeretetéről.
Boldog kéthetes évfordulót!
Ne aggódj! Ismerem a diétádat. Se tejtermék, se dió, se cukor.
Ez lényegében egy saláta levegőhabbal cukormáz helyett.
- Nem kellett volna elengednem téged. - Persze.
Bárcsak eljöhetnél velem Camille megnyitójára,
különösen Angie furcsaságai után.
Sajnos muszáj az ügyféllel vacsoráznom. Találkozunk utána?
Igen, a régi vízi klub előtt.
- Alig várom. - Miért pont ott?
Először mentem el a szüleimmel valahova, kiöltözve, szép ruhában.
A húgom influenzás volt. Nem tudott eljönni. Annyira beteg volt.
Csodás nap!
Néztem a vizet, és felnőttnek éreztem magam.
Egy jacht ment el előttünk,
rajta a két legelegánsabb emberrel, akiket valaha láttam.
Akkor megfogadtam,
hogy ha egy nap eljön a hercegem, én is ezt fogom tenni.
Eljött a nap.
Látod, Trish? Megmondtam. Csodásan nézel ki.
Századszor mondom, a kockás nem kulturális kisajátítás.
Bárki viselheti. Nem csak skótok. Menj, öltözz át!
A fehér bűntudat kimerítő.
Főleg, ha nem megfelelő helyzetben jön elő.
Michael. Mike. Szia! Ismét.
Mi szél hozott? És ami még fontosabb, hogy van Angie?
Reméltem, hogy te mondod meg nekem. Szakított velem.
- Tessék? - Igen. Azt mondta, te vagy az első.
Csak bocsánatot akartam kérni, amiért közétek álltam.
- Legjobb barátok voltatok. - Vagyunk.
- Azt mondta, már nem? Pedig igen. - Azt mondta, sosem bántana meg téged.
- Nem bántott meg. - Jó hallani.
Azért is volt furcsa,
mert amikor találkoztunk, nem tűnt úgy, mintha érdekelnélek.
- Szó szerint azt mondtad... - Tényleg nem.
- Egyáltalán. Te? Még csak nem is... - Jó ezt újra hallani.
- Bocsánat. - Igen. Ez akkora szívás.
Én bénáztam el.
Nagyszerű srác vagy. Nagyon kedvel téged, és komolyan gondolja veled.
Talán féltem, hogy elveszíthetem.
Oké. Akkor most mi legyen? Szerelmes vagyok belé.
Lassíts, cowboy! Ez kicsit gyors, nem gondolod?
Pedig én általában gyorsan cselekszem.
Az eszemmel tudom, hogy igazad van.
De a szívem mélyén biztos vagyok benne, hogy ő az igazi.
Régen kétségbeesetten igyekeztem, hogy ne legyek egyedül.
Bárkit az esetemnek tartottam, aki kedvelt. Szánalmas.
Ezzel teljes mértékben azonosulni tudok.
Pár évig egyedül voltam. Megismertem önmagam. Kibékültem magammal.
„Ha nem szereted magad, hogy leszel képes mást szeretni?”
- Zseniális. - RuPaul. Drag Race?
Ismerned kell. Angie egyik kedvence.
Sajnálom. De ha miattad szakított velem,
és valójában nem is haragszol, akkor hogy szerezzem vissza?
Szia, Trish! Majd találkozunk.
- És a kockás miatt aggódik. - Hűha!
Számomra az öröm hatalom.
Leírhatatlan érzés, hogy manapság egy fekete nő
irányítja a saját életét.
NŐK AZ IT-BEN
Éppen ezért, a rekordot döntő második negyedévünk után
megcélozzuk a poliamor közösséget.
Elindítom a Q testvéroldalát, a P-t,
mert néha a három nem sok.
Ez csak a kezdet.
Öröm van abban, ha tudod, mit akarsz, és szégyenkezés nélkül megszerezheted.
Öröm van abban is, ha már mást akarsz, és feltárhatod a sebezhető oldalad.
Öt perc múlva zárunk.
Mindig akkor bukkansz fel, amikor a növényeimmel besokallunk az emberekből.
Emlékeztetlek a zárórára.
És ez az egyetlen értelmes jel itt.
- Isten nyugosztalja Orchidea asszonyt. - Elkerülhetetlen volt.
- Mi van a számítógépeddel? - Azóta nem fagyott le.
Jó, hogy műszaki témában jobb vagy, mint növénygondozásban.
Tudd, hogy soha többé nem kapsz tőlem újabb növényt.
Rossz üzleti döntés, növényárus hölgy. Nincs utánpótlás?
Ez esetben eljött a búcsú ideje.
Vagy a randira hívás ideje.
Rendben.
Komolyan mondod?
Velem? Miért?
Tudom, hogy komoly dolgot keresel,
és állandóan itt vagy. És működik köztünk a kémia.
Igen. Azt hittem, csak hülyéskedünk.
Tudod, ahogy cseszegetlek a jeleiddel.
Talán ez volt a jel! A jeleid.
A sebezhető, valódi arcomat mutattam neked.
Nem a felvágós énemet láttad, és így is kedvelsz.
Vicces, őrülten gyönyörű Aimee kedvel engem.
A fenébe, ez jó időzítés volt.
Nyugi, csak randira hívlak!
- És én igent mondok. Mikor? - Most.
A fenébe! Ez a leggyorsabb randim.
Idősebb vagyok, mint akikkel általában randizol. Nincs időm halasztgatni.
Oké. Elintézek pár telefont. Felhívok néhány éttermet.
Foglalhatok asztalt a Bohemianbe. Ott a legjobb a szakács és a kaja.
Ez nem randi. Csak felvágsz. Szóval én választom ki a helyszínt.
Szívás, ahogy főnökösködik, vagy dögös?
- Most! - Dögös. Határozottan az.
- Szóval, halsütöde. - Ide nem kell bekönyörögni magunkat.
Nem nyolcezer dolláros sushi. De baromi jó.
- Ámen. - És hiányzott.
Miután a környéken összefutottam a volt férjemmel,
inkább nem jöttem ide többet.
Francba! Rosszul végződött?
Igen. De igazság szerint a kezdet sem volt túl fényes,
a közepe pedig egy szartenger.
De tőle van a lányom, a legjobb ember, akit ismerek.
A válás után jöttél rá, hogy a nőket szereted, vagy...
Mindig azt tettem, amit helyesnek éreztem.
Manapság a kölykök pánszexuálisnak hívják. Tudod, imádják a címkéket.
De mi, az X generációmban úgy mondtuk: „Tetszik, aki tetszik.”
Soha nem randiztam olyannal, mint te.
Tudom. Már megállapítottuk. Túl öreg vagyok.
Nem. Magabiztos vagy.
És tessék, itt vagyunk. Tetszik, aki tetszik.
Az öröm számomra a család volt.
Nem mindig az a család, amiben felnőttem,
hanem az, amire vágytam, amire rátaláltam,
és ami rám talált.
- Szia! Mizújs, bébi? - Szia!
Jól nézel ki ebben a kis barna ruciban.
Tudom, hogy az örömteli projekteden dolgozol,
de nekem is van egy örömteli otthon-projektem.
Elmondom, mit találtam ki. Tetszenek az ablakok,
de kicseréljük őket egy nagy üveg tolóajtóra,
hogy rálássunk a hátsó udvarra. Gyönyörű lesz.
Igen. De megengedhetjük magunknak?
Ki kell fizetnünk Mira esküvői számláját.
Azt már elintéztem.
Megbeszéltem a szüleimmel.
Felvesznek egy kisebb kölcsönt, és havonta törlesztek nekik.
- Oké. - Igen.
Jól van, apuci elintézte.
Jó dolog, ha a hátsó udvarra látunk.
Csinálhatunk ott egy kertet vagy teraszt,
és egy nap, szemmel tarthatjuk a kis Langstont és Zorát.
- Nagyszerű. - Tudod, majd egyszer.
Ha már a babáknál tartunk, a vendégszobát átalakíthatjuk gyerekszobává.
A barkácsáruházas kislány azt mondta, ezek semleges színek,
szóval, kiválaszthatjuk... Mi az?
Mi történt? Valami rosszat mondtam?
A kislány helyett nőt kellett volna mondanom? Vagy embert?
Nem, csak... Azt hiszem, beszélnünk kell.
Kicsim, figyelj! Nem akarok nyomást helyezni rád gyerek kérdésben.
Oké.
Csak izgatott vagyok. Átalakíthatjuk a vendégszobát dolgozószobává is.
Ha ez a helyzet, akkor a bézst elvethetjük,
mert tudom, hogy szereted a színes falakat.
A rozsdavörös nagyon jól nézne ki.
Jól van. Akkor legyen rozsdavörös.
Figyelj! Mindezt közösen építjük fel.
- Nekem csak ez számít. - Igen.
Nem kell, hogy a közeljövőben gyereket vállaljunk.
- Oké? Szeretsz engem? - Igen.
Őszinte leszek. Amikor azt mondtad, egyedül rakod össze a vetítést,
kicsit ideges voltam. De remek lett.
Micsoda? Mondtam, hogy profi vagyok benne.
- Még egy kis logót is készítettem. - Nagyon menő!
Oké, én jövök. Őszinte leszek. Amikor éjjel felhívtál Puerto Ricóból
hogy nézzünk utána, kapunk-e támogatást, ha témát váltunk,
azt hittem, olyan részeg vagy, hogy elfelejtetted, miről is beszéltünk.
- De nézd, mit alkottunk! - A gyermekünk.
Azt hiszem, furán fogalmaztam.
- Nem. - Sajnálom.
- Kopp, kopp! - És ez egyre furább lesz.
- Mrs. Joseph! - A bejárati ajtó nyitva volt.
Igen, a furgonba pakoltuk a cuccokat a projekthez.
- Jameson, ő Quinn anyukája. - Jó napot!
Ez pusztán objektív megfigyelés, de nagyon jóképű vagy.
- Köszönöm. - Szingli vagy?
Mert három barátnőm van a klubban, akik lányos anyák.
És egy fiús is, ha olyan érdeklődésű vagy.
Nem ítélkezem. A lányom biszexuális, és elfogadom.
Örülök, hogy elfogadja a lányát. Köszönöm, de megvagyok.
Cam, megvárlak lent.
- Persze. Megyek. - Nagyszerű. Örvendek a találkozásnak.
- Gondolom, azon tűnődsz, miért vagyok itt. - Nos, igen.
Quinnie miatt. Jól van?
Igen. Igazából remekül van. Kedves, hogy megkérdezte.
Kedves? Drágám, ez az anyaság! Egy nap majd megérted.
- Talán. - Ne! Történt valami?
Iannal 15 percenként szakítotok.
Nem. Nem szakítottunk. Csak...
A sofőröm rossz helyen parkol, szóval fogd rövidre!
- Oké, akkor röviden... - Köszönöm.
Szeretem Iant és a közös életünket,
de mindig azt mondtuk, hogy a közös életbe a gyerekek is beletartoznak.
És most rájöttem, hogy nem vagyok benne biztos, hogy akarok gyereket.
- Honnan tudjam? Maga honnan tudta? - Camille, gyereket nevelni kemény munka.
Még akkor is, ha felnőttek.
- Kipróbáltad már a nevetőgázt? - Mit?
Nevetőgáz. Quinnt lefülelték a gimiben, amikor csinálta.
Megszívsz egy flakon tejszínhabot, és belélegzel egy kis dinitrogén-oxidot.
Miért nem vett füvet? Gyerünk már, tini Quinn! Szedd össze magad!
Nekem mondod? Egyszer kipróbáltam, egyedül.
Tudni akartam, miért olyan nagy szám.
Belélegzed, és pár másodpercig boldogabbnak érzed magad, mint valaha.
Mindig ezt az érzést akarod. De aztán elillan.
- Ilyen az anyaság is. - Ki ne akarná ezt az érzést?
Mindannyian akarjuk. A nővérem a meditációban és jógában találta meg.
- De ő kiállhatatlan, szóval ne próbáld ki! - Akkor talán...
Ennyi! Elég bölcsességet osztottam meg veled, nem igaz?
Ki kell vetetnem a feltöltést.
Szeretek fiatalnak tűnni, de ez már túl sok.
Sajnálom a barátaimat, akik nem tudnak lépést tartani.
Ha az anyaság lesz az, tudni fogod. Szia!
Ez komoly, Tammy néni? Valaki más éttermében kell találkoznunk?
Drágám, tudod, hogy a te éttermedben még az étel illatát sem szabad éreznem.
Remélem sürgős, mert Camille megnyitójára készülök. Miről van szó?
Anyád hívott.
- Mi történt? - Hát igen.
Apámról van szó?
- Rólad van szó. - Mi?
Nem várhatod, hogy kifizessék az elmaradt esküvődet.
Ez csak kölcsön. Visszafizetem.
Ha nem jön közbe semmi. És veled mindig történik valami, unokaöcsém.
Nem a te dolgod. Nagyra értékelem, hogy aggódsz, de dolgom van.
- Szeretlek. - Nem könnyíted meg, hogy segítsek.
- Segíteni akarsz? - Igen. Ülj le!
Négyszer voltam házas, hatszor jegyes.
Tudok egyet s mást a szakításokról, és arról, hogy milyen sokba kerülhetnek.
Szerencsédre Tammy nénédnek van megtakarított pénze.
Tessék!
Nekem adod a pénzt? Miért? Hiszen utálsz engem.
Nem utálok senkit, csak a pántos szandált viselőket. Ki megy ebben az utcára?
- Olyan ronda! - Visszafizetem.
- Megígérem. - Nem. Soha nem adok kölcsönt. Neked adom.
Hatvannyolcezer dollár, kötelezettség nélkül?
Ezt nem mondtam. Vannak kötelezettségeid.
Kezdve azzal, hogy ha sajtos szendvicset kérek, akkor azt adsz.
Nem ilyen sznob hülyeséget. És fel kell nőnöd, unokaöcsém.
- Felnőtt vagyok. - Nem.
- De igen. - Ha felnőtt lennél,
időben szóltál volna, hogy szerelmes vagy Camille-be,
és őszinte lettél volna Mirával.
Megspóroltál volna egy csomó szívfájdalmat és a félretett pénzemet.
Szóval, ha legközelebb tudod, mit akarsz,
légy felnőtt, őszinte és cselekedj!
És ha azzal, amit akarok, valami mást elveszítek?
Ilyen az élet, unokaöcsém! Egy kicsit ad, de sokat elvesz.
De ha őszinte vagy magaddal, minden sikerülni fog. Garantálom.
- Kösz, Tammy néni! - Szívesen. Szeretlek.
De ha rajtakaplak, hogy pántos szandált viselsz, minden fillért visszakérek.
Kamatostól. Megértetted?
- Öröm az, ha figyelnek rám. - Számomra az öröm a családot jelentette.
A fekete öröm a szeretetről szól...
- Camille, tökéletes a kiállításod. - Elképesztő, Millie!
Tetszik?
- Istenem! - Igen.
Én voltam a legjobb. A közönség szerint.
- Ugyan, csajszi! - Szerinte én vagyok a közönség.
Pontosan.
És mielőtt elfelejtenénk, Tye, csak tudatni akarjuk veled,
hogy mindannyian szavaztunk, és Aimee maradhat.
Igen, ő egy kincs.
Igen, már két napja tart. Mikor jön a költöztető autó?
Oké.
Legalább ő boldog.
- Angie... - Semmi baj!
- Feszültséget érzek. - Beszélek vele.
Köszönöm.
- Megcsináltuk. - Megcsináltuk.
- Gratulálok! Csodálatos. - Gratulálok! Tényleg remek.
Köszönöm. Quinn, találkoztam anyukáddal. Nagyon büszke a szexualitásodra.
Miss Pat.
- Megyek, beszélek Angie-vel. - Jó, menj!
- Én... - Camille!
- Visszajövök. - Oké.
- Eljött? - Igen.
- Nagyon örülök. Ez tökéletes. - Tényleg?
Ne csináld! Tudod, hogy az. Arasd le a babérokat!
Úgy lesz. És az sem rossz, hogy a Sarah Lawrence,
a Spelman, az NYU és a Yale képviselői eljöttek, és állást ajánlanak.
- Ez fantasztikus! Büszke vagyok rád. - Tényleg?
- Igen. - Én is az vagyok.
- Anya! Te itt vagy? - El kellett jönnöm.
- Szeretlek, Camille. - Én is szeretlek.
Anya, ő itt Dr. Pruitt. Dr. Pruitt, ő az anyukám.
A lánya munkatársa vagyok. Ő nagyon különleges.
Tényleg az.
Angie, beszélhetnénk?
Sajnálom, hogy ez kínos neked,
de ne itt beszéljük meg! Ez Camille megnyitója.
Ez a tökéletes helyszín, hiszen a fekete örömről szól.
A barátságunk a fekete öröm, Angie.
Örökké te leszel a legjobb barátom.
Azt hiszem, féltem, hogy ha valódi kapcsolatod lesz,
elveszítelek.
Tévedtem, csajszi. Sajnálom.
Quinnie, szeretlek. Soha nem hagylak el.
Egyszerre tudlak szeretni téged és egy férfit.
A pokolba is! Egyszerre tudlak szeretni téged és két férfit.
- Emlékszel az ördögi hármasra? - Ne beszélj itt róla!
Jó.
- Szeretlek. - Én is téged.
Figyelmet kérek!
Szeretném megköszönni, hogy eljöttetek.
Jamesonnal nagyon büszkék vagyunk a fekete örömöt ünneplő kiállításunkra.
Köszönjük Harlemnek!
És mindenkinek, aki megtölti lélekkel
ezt a környéket.
Köszönöm, hogy az otthonom vagy. Köszönöm, hogy az örömöm vagy.
- Egészségetekre! - Igen!
- Nem tudom, kész vagyok-e elengedni. - Igen? Én sem tudom, kész vagyok-e rá.
Ez az én...
Csajszi, annyira örülök!
Szóval, mi legyen? Együnk? Igyunk? Vagy mindkettő?
Egyik sem. Átöltözöm, aztán találkoznom Keithszel.
Most békültünk ki! Ünnepelnünk kell.
Még egy kérdés. Hová megyünk, és miért nem kocsival?
Én kocsival megyek, de rád vár valaki.
Tényleg?
- Mit keres itt? - A barátnőjét várja.
Menj az emberedhez! Gyerünk!
Szia! Sajnálom, hogy szakítottam veled. De tudod, ő a barátnőm, és én csak...
Semmi baj. Itt vagyunk. Gyere!
- Ez a tiéd. - Köszönöm.
Tudom, hogy nem szeretsz biciklizni. De szállj be! Elviszlek. Gyere!
Kapaszkodj!
Oké, én itt lakom.
Úgy hangzik, vége az éjszakának.
- Csak az együtt töltött részének. - Aú!
Nem szexelek azonnal. Úgy csak értelmetlen sport.
Nagyon jó vagyok a sportban.
Biztos így van, és megmutathatod, ha eljön az ideje.
Hűha!
- Jó éjt! - Jó éjt!
ZOE Ébren vagy?
TYE Húsz perc múlva nálam.
Zoe! Könyörögni fogsz érte.
Lassan csinálom.
Túl lassú vagy.
AIMEE Meggondoltam magam. Átjössz?
- Bocs. Vészhelyzet van. - Viccelsz velem?
TYE Harminc perc múlva.
Nem viccelek. Nincs dugás.
Lezuhanyzom. Tudod, hol a kijárat.
Akkor oldozz el!
Legutóbb, amikor a parkban voltunk, megtanítottál biciklizni.
Legutóbb arra is rájöttem, hogy te vagy
a legmenőbb, legszebb nő, akivel valaha találkoztam.
Gyere! Ülj le! Nem akarom, hogy megfázz.
Megfázzak? Augusztus van Harlemben. A szúnyogok is izzadnak.
Ez az enyém.
Niecy nénikém készítette nekem az első fellépésem után.
Azt mondta: „Soha ne felejts el minket, amikor sztár leszel!”
Honnan szerezted?
- Tessék! - Köszönöm.
Ez... Pezsgő és gránátalmalé.
Az első éjjel, amikor a lányokkal lógtam, ezt ittuk.
- Hagymás rágcsa. Ezek az én... - A kedvenceid.
- Quinn. - Quinn.
Még egy utolsó kedvenc dolog, mielőtt elfelejtem.
- Kaparós sorsjegy. - Igen.
„A gyémánt örök.
Gyűjts össze hármat, és nyertél.” Oké.
Egy gyémánt.
Oké. Második gyémánt. Gyerünk, harmadik!
"Hozzám jössz feleségül?"
Azta!
- Szia! - Szia! Gyere!
Az arca? Nem jó jel.
- Beszélnünk kell. - Még kevésbé jó.
Életem nagy részét azzal töltöttem,
hogy olyan legyek, amilyennek azok akartak látni, akik kedveltek.
És elvesztettem magam.
Nem találtam a saját életem értelmét.
És amikor idén szembesültem ezzel, hidd el, nem volt kellemes.
Csodás volt veled újból találkozni.
De ki kell derítenem, ki is vagyok valójában,
majd őrülten bele kell szeretnem.
Akkor fogom tudni biztosan, kivel akarok lenni.
Ha még egyszer összefutunk,
figyelmeztetlek, újra megtenném.
És újra.
- Sajnálom. - És álmaid randija?
Igen, álmaim randija.
Szóval, itt vagyunk.
- Tudtam, hogy nem lesz türelmed. - Nem. Ez nem az.
Akkor mi?
Még soha nem csináltam ilyet senkivel.
Ugye, milyen jó?
Pont ettől tartottam.
De mégis örömet szerez.
Nem tudom, hogy mondjam, de pisilnem kell.
A folyosó végén van. Csak csendesen! Nem akarom, hogy felébredjen a gyerek.
A gyerek? Bingó! Sikerült a nedves lelkesedést lelomboznod.
Ne mondj ilyet, hogy „nedves lelkesedés!”
- Tye? - Zoe?
Mit keresel itt?
Bocs, hogy felébresztettünk. Ő a barátom...
Ismerem őt, de Tye, honnan ismered anyámat?
- Honnan ismered a lányomat? - Basszus!
Mindenki imádta a kenyérpudingodat.
Igen. Tudod, honnan tudom? Mert elfogyott.
- Nem számítottam ilyen sok emberre. - Olyan büszke vagyok rád.
Köszönöm a vendéglátást. És hogy itt vagy.
- Sokat jelent nekem. - Te is sokat jelentesz nekem.
Nézzenek oda! Csak úgy ragyogsz.
Igen. Tudod, miért?
Úgy érzem, ez az, amiről Mrs. Joseph beszélt.
Tudod, ilyen érzés lehet anyának lenni. De én emiatt érzem így magam.
Ma este rájöttem valamire. A munkám változik és...
Ez az én gyermekem. Egyelőre.
- Talán örökre. - Várjunk. Örökre?
- Mi történt? Történt valami? - Nem.
Mondd el!
Ez...
Ez az, ami nem történt meg.
Amikor az orvos közölte a hírt a petesejtjeimről, nem lettem szomorú.
És amikor egy nő gyereket akar, és azt mondják neki,
valószínűleg nem jöhet össze, elönti a szomorúság, nem igaz?
Vagy harag vagy csalódás.
De hogy őszinte legyek, amit éreztem, és amit még mindig érzek,
az megkönnyebbülés.
És sajnálom, de ezt nem hagyhatom figyelmen kívül, Ian.
- Kérlek, ne utálj! - Nem utállak, Camille.
Szerintem csodálatos, hogy tudod, mit akarsz.
Érted, ugye? Még akkor is, ha ez nem áll összhangban azzal, amit én akarok.
Tartozom neked és magamnak is azzal, hogy felnőttként viselkedjek.
Legyünk őszinték! A gyerekvállalás, apának lenni,
felnevelni őket, olvasni nekik. Ez az álmom.
Nem állok készen arra, hogy ezt feladjam.
És nem is kell.
Csodálatos apa leszel.
Akkor ennyi volt?
Azért küzdöttünk eddig, hogy most elbúcsúzzunk?
ÖRÖM EPILÓGUS
Nagyon kedves tőletek, hogy a barátnőtök mellett álltok.
Mindig is szerettem volna ilyen barátnőket. Mint a Szex és New Yorkban.
A legtöbb nő kicsinyes. Nem jó fejek. De ez nem tartozik a témához.
Biztos megijesztett, ami történt, és okos dolog volt eljönni a sürgősségire.
De teljesen jól vagy. Ahogy a babád is.
A feliratot fordította: Bóta Judit
Kreatív supervisor Katalin Horvath-Racz