I naturen är sårbarhet synonymt med svaghet
och en säker död.
Det är därför havssköldpaddan rusar mot havet det första den gör.
Är den långsam blir den fågelmat.
Ibland när folk, speciellt svarta
har oddsen mot sig när det gäller överlevnad
blir de ofta så bra på att dölja sin sårbarhet
att vi knappt känner igen känslan när den kommer.
Ändrade planer. Camille kommer inte.
-Intressant vändning. -Ja.
Jag är här för att säga åt dig att gå vidare.
-Säger du det eller hon? -Hon hälsar det.
Varför säger hon inte det själv?
-Jag sköter småsakerna. -Småsaker?
-Ja. -Säger du det eller hon?
-Ja. -Säger du "ja" eller Camille?
-Vad fan pratar du om? -Jag vet inte.
Sluta sms:a henne.
Varför skickade hon dig när allt var bra på universitetet igår?
-Sågs ni igår? -Och hon sa inget. Ännu en vändning.
-Bad hon dig komma hit? -Jag såg sms:et på hennes mobil.
Så hon har hemligheter och du läser hennes mobil.
Ert lyckliga slut har visst börjat bra.
Det har det. Ditt sms om att ni är ett bra team är skitsnack.
Vi är ett bra team. Hon valde mig.
Sms:et handlade om jobbet. Vi fick ett anslag.
-Ett anslag? -Ja.
Det är när man får pengar för forskning.
-Jag vet. Jag är inte dum. -Vad är problemet då?
Hon letar efter ett nytt jobb. Det här är en jättebra möjlighet.
Varför sa hon nej?
För att du inte vill att hon jobbar med sitt ex?
Jag älskar Camille. Jag vill inte att hon ger upp sin karriär.
-Hon borde säga ja. -Ja.
-Jag ska prata... -Jag pratar med henne.
Prata med henne du.
Bara du förstår att ni är kollegor, men vi är ett par.
Vi bjuder på dem. Glad Pride.
Vilken vändning.
-Hej älskling. Ledsen för det hos Tye... -Glömde du den här?
Ja. Världens längsta dag.
-Hallå där. -Hej.
Ser gott ut.
-Du ser fin ut. -Tack.
-Var var du? -Dr Pruitt och sen hos dekanen.
Det var brutalt. Dr Pruitts assistent stal hennes forskningsprojekt
och låtsades vara svart. Hon är en vit tjej från Florida.
Jag fattar inte varför vita kvinnor låtsas vara svarta.
Vad är de ute efter? Lägre lön?
Är det rasism eller ren avundsjuka?
-För du vet... -Du sa det.
Så nu måste vi visa att vi är de vi påstår,
så jag måste hämta mitt personbevis
hos min mamma.
Jag vill inte åka själv. Kan du följa med? Det går fort.
-Jag ställer upp. -Ja, det gör du.
-Vad har du gjort hela dagen? -Inte mycket.
Jag har hängt med din kille Jameson.
Först och främst är han inte min kille.
Och vadå hängt? Med flit?
Det är galet. Jag sms:ade dig.
Jag hörde din mobil och precis efter sms:ade han om att ses.
Det är ett lustigt sammanträffande. Men jag gick.
-Konstigt. -Jag trodde han försökte stöta på dig.
-Nej. -Men så var det inte.
Jag pratade med honom och det handlade om ert anslag.
Vi tycker du borde tacka ja.
Männen har pratat och beslutat vad jag ska göra.
Det är så stört. För att inte tala om att läsa mina sms.
-Vad fan, Ian? -Det var inte så.
Jag berättade med en gång. Det är inte jag som har hemligheter.
-Vad menar du? -Säg det du.
Råkade det komma sms från min läkare av en slump
eller läser du mina mejl också?
Det var ingen hemlighet. Jag behövde några dagar för att smälta
att jag kanske är steril.
Vad?
Var det inte det du...
Jag menade att du inte nämnde att du träffat Jameson.
-Vad är felet? -Det har med antalet ägg att göra.
Så du har fått svar på fertilitetstestet?
-Men du sa inget? -Jag hade tänkt berätta.
Det är mycket att ta in, att våra planer
kanske inte är fysiskt möjliga.
Vi hade kunnat stötta varandra.
Vi kunde ha...
Vad fan? Jag trodde du slutat dölja saker tills sista sekunden.
Är det här ett förhållande eller en falsk jävla vit brud
-som låtsas vara nåt hon inte är? -Ian, vi är ingen falsk vit brud.
Jag kommer.
-Det gjorde vi verkligen. -God morgon, Zoe.
Fan. Jag glömde.
Jag kommer.
Tack, Paul.
Okej.
Kan man beställa heroin på nätet nu?
Lustigt. Nej, jag fryser mina ägg.
Precis när jag börjat gilla dig. Vill du ha barn?
Jag vill ha valmöjligheten. Jag har en åkomma...
Vi är väldigt nära ett riktigt, personligt samtal.
Så om jag sa att jag är rädd för sprutor
-och behövde hjälp... -Nej.
Okej.
Tack för en av de roligaste nätterna jag haft,
och jag har höga förväntningar.
Verkligen.
Du är inte så stor.
Jag hittar inte glidmedlet eller bh:n, så du får behålla dem.
-Snällt av dig. -Tack.
Är någon av er sjuksköterskor...
Råkar ni vara sjuksköterskor som... Tydligen inte.
Finns det någon mer här? Hallå?
-Varför är jag den andra Sheila? -Ingen bryr sig.
VÄDERFRUAR AUSTRALIEN
Din lilla fitta.
Det är du som är en fitta. Skit på dig!
Vem är fittig nu?
internationella strandfastigheter
Lyxfastigheter vid vattnet Sök boenden i hela världen.
Comosjön fastigheter Det bästa Italien har att erbjuda.
126 träffar i Cannes, Frankrike.
Bo som en filmstjärna i södra Frankrike.
sista minuten-flyg
22 sista minuten-resor Se världen med en gång.
Resor med kort varsel Paradiset är närmare än du tror
Snabbkryssningar Åk till havs redan ikväll!
vad är det för fel på mig?
Du överraskade mig på jobbet.
Överraskade? Du sa när du hade lunchrast, var trailern var,
och såg till att jag stod på gästlistan...
-Spela med bara. -Överraskning.
Brevbäraren Ebonys första scen är klar.
Jag har förlorat min julfilms-oskuld.
Hur går det?
Jag delade ut mycket post idag. Var tredje replik var "god jul".
"God jul. God jul."
Det är väldigt vitt. "Får jag prata med din chef"-vitt.
Och jag har bara en timmes lunchrast så vi kan äta eller ligga.
Jag måste ställa en jobbig fråga.
Jag visste att det var för bra. Är du gift? Röstar på Trump?
Verkligen inte. Du har visst varit med om en del.
Det kan du tro.
Det är min födelsedag. Jag har fest ikväll och du är bjuden.
Jag vet att vi bara setts en kort tid
och det är tidigt att träffa mina vänner, och jag borde spela nonchalant.
-Men jag vill visa upp dig, Angie Wilson. -Jävlar. Du är för bra.
Var det ett ja? För du är allt jag vill ha i födelsedagspresent.
-Om du säger nej ställer jag in festen. -Ja. Jag vill komma.
Då hoppar vi över lunchen och ordnar det. Efteråt kan vi prata om festen.
Mistel.
Hur fick jag sån tur?
Alla parter är överens om att när betalningen skett
är min klient fri från ytterligare fordringar.
Dessutom ska mr Jones inte kontakta min klient i framtiden.
Med det sagt, här är checken.
En miljon femtusenåttioåtta dollar och tolv cent, på öret.
-Jag tror vi är klara här. -Jag håller med.
-Tye. -Aldrig i livet.
Kom så går vi, June.
Här har vi divan Angie.
-Hej. -Hej.
Jag sa just till Terri hur kul du är att filma med.
Och att min man dricker igen.
Men mest om hur kul du är. Han packade när jag åkte i morse.
-God jul. -Nästa offer.
-Nån är visst redo för en festscen. -Var är hon?
För själv är jag lite sliten och behöver fixas till.
-Du är så lustig. -Vad tycker du?
Jag tycker det är perfekt.
Menar du allvar? Det här är ingen frisyr.
Var inte så hård mot dig själv.
Det var jag inte. Jag var hård mot dig.
Jättekul. Gud vad vi gillar dig.
Men allvarligt talat, om du vill fixa till det så litar jag på dig.
Vi ses vid inspelningen, diva.
Det är inte inbillning.
Jag är det, men inte situationen.
Grevinnan Vaughn? Förlåt att jag stal din roll.
Ta inte illa upp, men med den klänningen och frisyren
borde du ha sagt nej från första början.
Det är orättvist. Vi måste skådespela och vara frisörer.
Jag vill inte vara med i den här filmen.
Jag var med i en usel musikal jag inte ville göra.
Jag trivdes bättre när jag var arbetslös.
Jag kanske borde...
Nej. Tänk på den mörkhyade tjejen som kollar på kanalen.
Du vill väl att hon ska se dig?
Jag har 20 minuter på mig. Vad ska jag göra åt håret?
Det alla svarta kvinnor gör när det skiter sig.
Vi löser det själva.
Nej.
TILL MIKE Lång dag på jobbet.
Vill inte sabba din fest. Vi firar imorgon.
MIKE Kom bara. Jag lovar att det blir kul.
TILL MIKE Jag kommer inte att vara kul. Förlåt.
Vilken annorlunda outfit.
Vad kallas det, ledig streetwear?
Jag hade inget emot att vänta
trots att du kom 48 minuter sent. Det gör inget.
Komplicerad morgon.
Jag fattar. Jag är drottningen av komplicerade morgnar.
Igår sa ännu en barnflicka upp sig
innan pilatesklassen, rena kaoset.
Jag vet att jag är privilegierad.
Men sms:a om du kommer sent. Det är pinsamt att behöva vänta.
Och min hemska, spinkiga svägerska kom förstås förbi
och frågade varför jag såg så misstänksam ut.
Fungerade fettfrysningen ens? Mina lår ser likadana ut.
De där klinikerna ljuger.
De svär att de kommer göra en smalare...
Håller du någonsin käften?
Vad?
Du snackar så mycket skit.
-Du måste tröttna på dig själv. -Vad händer?
Jag har ändrat mig. Det här går inte.
Jag stänger butiken.
Det här är bisarrt och mycket hänsynslöst.
Du måste fixa klänningen jag köpte.
Måste jag det, Jill?
Är allt bra?
-Allt är skitbra. -Quinn.
Hur är det här möjligt? Kan jag inte få en enda bra dag?
Antar att jag kan prova kläder. Jag älskar det.
Mamma, är du vaken?
-Vad tusan? Camille? -Fan.
Hej mamma.
-Vem skickade dig? -Ingen.
-Hej. -Hej.
-Vad är det där? -Visst är den fin?
Det är en godiskalkon.
Jag köpte den på Etsy. Kunde inte låta bli.
-Gillar du den? -Ja.
-Du tänker väl inte äta den? -Nej, dummer. Inte hela.
-Där fick jag dig. Visst är de roliga? -Men det är mitt i sommaren.
Katterna har gömt sig sen jag satt i nya batterier. Frisbee!
Pizza Cup!
-Förresten, det påminner mig... -Mamma, jag måste gå.
Jag behöver bara hämta mitt personbevis och ID-kort,
så om du vet var de är...
Titta vad jag hittade när jag letade efter misteln.
Herregud.
Otroligt, va? Du brukade spela jämt.
-Ja. -Du.
Vi spelar en omgång som förr i tiden.
Mamma, vi brukade aldrig spela tv-spel.
Klart vi gjorde.
-Nej. -Jo, hela tiden.
Nej. Du skaffade den efter pappa så du slapp ta hand om mig.
Varför pratar du alltid om den döde föräldern istället för den som är här
-och försöker muntra upp oss? -Okej.
Okej.
Jag måste åka nu.
-Jag är helt ensam här. -Ja, och vems fel är det?
Du klarar det. Det är bara en spruta.
Det är bara en jävla spruta. Okej.
Du har gjort svårare saker.
Du har startat ett företag. Du är ett lejon.
Du klarar av en spruta. Ett, två, tre.
Tjejen, du gjorde det inte. Okej.
-Jag ville inte göra dig upprörd. -Jag gör mitt bästa, Camille.
Jag vet. Jag önskar bara att det var annorlunda.
Jag trodde tv-spelet skulle muntra upp dig, och det gjorde det.
Jag har bilder där du ler.
-Han var inte mindre död för det. -Gå härifrån. Herregud.
De sorgliga känslorna försvinner inte för att vi inte pratar om dem.
Du kan inte bara undvika dem.
Vi har visst mer gemensamt än jag trodde.
Jag går nu. Jag löser personbeviset sen.
Vänta.
Jag förvarar allt viktigt i närheten.
ID-NUMMER
Tänk att jag aldrig sett de här förut.
Det här är från din första jul.
Det är den enda kopian så jag har stoppat undan den.
Där.
Nu har jag också en kopia.
-Hur vågar du komma hem till mig? -Jag måste säga hejdå.
Nej, det måste du inte.
Förresten, kom in. Nu ska du få höra.
Eftersom jag var tvungen att betala dig fick jag ställa in mina planer
på en spinoff kallad "P för polyamorösa relationer".
-Bra idé. -Ja. Alla mina idéer är bra.
Och jag kommer komma på fler och bli allt rikare
medan du bara har pengarna du stal från mig.
Hoppas du är stolt. Stick härifrån nu.
Nej. Kom in igen.
Sluta smälla i dörren. Jag har ett zoommöte.
Förlåt.
Innan du åkte sa du att jag inte hade några riktiga förhållanden.
Det stämde inte,
men hjälpte mig att rannsaka mitt kärleksliv,
så tack.
Men jag har en fråga till dig. Vad har du för jävla liv?
Varför har du inte haft något nytt förhållande
efter så lång tid?
Du gick aldrig vidare.
Istället är du bitter och försöker ta min lägenhet och mina pengar.
Du frågade vad som hänt mig, men vad fan har hänt dig?
Ja, jag flydde, för att hitta ett nytt liv.
Det måste du också göra.
Här. Det tillhör inte mig.
-Vad håller du på med? -Inget.
Jag trodde att jag skulle må bättre om jag sårade dig som du sårat mig.
Men jag mår sämre.
Du gjorde slut, oavsett hur mycket pengar jag har.
Och du har rätt. Jag kan inte gå vidare.
Jag försökte. Men de lämnade mig med.
-Jag tänker inte tycka synd om dig. -Behövs inte. Jag tycker synd om oss båda.
Jag ska gå nu.
Du behöver inte smälla i dörren. Det är underförstått.
Men Tye, jag är verkligen imponerad av allt du gjort.
Jag är hemskt ledsen.
Det är okej Låt en ensam tår falla
Är det... Nej.
Fan. Fan. Fan.
Det är för sent att göra något. Okej.
Jag sa ju att jag inte kan fira utan dig.
-Men din fest då? -Min önskan var viktigare.
Jag kommer upp.
Nu kör vi.
Nu kommer jag.
Fan. Nu.
-Det ser mycket lättare ut på film. -Jag släpper in dig. 3 F.
-Okej. -Jag ser hemsk ut.
-Säg inte så om min flickvän. -"Flickvän".
-Tänk att du lämnade din egen fest. -Tänk att du inte kom.
Jag hade en hemsk dag på jobbet.
Hår är ett känsligt ämne för svarta tjejer.
Jag ska få dig att glömma det.
För det är min födelsedag i en kvart till.
-Okej. Var är tårtan? -En råtta åt upp den.
-Du är så snabb. -Snabbt kan vara bra.
Vi tar en snabbis.
-Jaså, snabbis? -Ja.
-Verkligen. -Okej.
Genom att släppa masken och möta våra rädslor kan vi bli fria.
Döda mig inte. Vad gör du där nere?
-Jag slutade för tio "döda mig inte" sen. -Jag kände inget.
Herregud. Tack så mycket.
Säg bara till.
Ibland kan det vara svårt att släppa masken.
Jag stänger nu. Det har varit en lång kväll.
Det går fort. Min mamma hälsar.
Bra.
-Hur mår hon? -Det var inte mitt värsta besök.
Men jag insåg att mamma
gör allt för att slippa jobbiga samtal.
Och jag insåg att jag är likadan.
Att inte prata om det och låtsas som det regnar
löser inget.
Jag vill inte ha ett sånt förhållande.
Vi kommer inte att ha ett sånt förhållande.
Jag har hemligheter för dig och du kollar min mobil.
Det påminner om min mamma.
Jag borde ha berättat att Jameson hälsade på mig.
Och jag borde ha berättat om läkaren. Jag fick panik.
Jag visste inte hur du skulle reagera.
Kom igen, älskling. Du känner mig.
Det finns andra sätt att ha barn. Adoption, surrogatmammor...
Vi kan ta hand om Angie om du vill.
Om det ska hålla den här gången
måste vi lösa det tillsammans. Inga hemligheter.
Det är därför vi är ihop.
Tack.
-Vad är nästa steg? -Först ska jag säga till Jameson...
Jag vill göra forskningsprojektet. Inte för att du och Ian bestämt det
utan för att jag tackade nej
för att jag ville slippa ta itu med min egen mammagrej.
Det är en fantastisk möjlighet
och jag behöver ett jobb, så jag tänker tacka ja.
Ja. Toppen. Så kul.
Kom ihåg den här stunden när du inser att jag är svinjobbig.
Det skulle inte gå utan dig.
Du behöver inte ta i så. Jag har tackat ja.
Nej, vi skulle inte få bidraget utan dig, så...
Mig? Varför?
Varför? Folk lyssnar på dig. Du är värsta grejen.
Värsta grejen?
Så efter att inte ha varit en grej i flera år
har drömmen om att bli en grej besannats?
-Du vet vad jag menar. -Nej.
Vi borde planera. Dator.
-Snacks. -Okej.
Och professor Parks-spellistan.
Oj.
-Då så. -Så... du vill göra det nu?
-Är du inte redo? -Ursäkta mig?
-Jag är alltid redo. Vi gör det. -Då så.
TJEJERNA QUINN
Jag sa att jag mådde bra.
Jag ljög. Jag mår inte bra. Jag behöver er. Kom.
ANGIE - Quinnie!!! På väg TYE - Håll ut. Där om 10.
Tack så mycket för att ni kom.
Jag känner mig så dum som tjatat om Mike och Vogue.
-Önskar du sagt något på Pride. -Det handlar inte bara om Vogue.
Det är allt och inget.
Jag har så mycket. Varför mår jag dåligt?
-Skäms inte för dina känslor. -Du har haft en jobbig tid.
Om du vill snacka skit om Isabela är jag med. Vi kan börja med tänderna.
-Hon har fina tänder. -Det skiter jag i.
Hon kommer att vara mos när jag är klar med henne.
-Tack. -Varsågod.
Jag vill bara ta en paus från livet i ett par dagar.
Bara glömma allt.
Vet du vem du låter som?
En medelålders vit kvinna som skriver sina memoarer?
-Camille efter examen. -Ja. Hon var ett vrak.
Saboterade för sig själv och ville hoppa av studierna.
-Tills resan till Puerto Rico. -Puerto Rico.
Puerto Rico.
Den där resan hjälpte henne verkligen. Men det var då.
Och det här är nu, och vi är samma vänner.
Fast vi stöttar dig istället för Camille.
Den där resan var otrolig.
Ön kanske fortfarande har lite helande kraft.
Det finns inga nackdelar, förutom att Tye måste betala.
Det är pengar jag gärna spenderar.
-Första klass och en svit, tack. -Ta det lugnt.
En tjejresa till Puerto Rico.
-Ja, för fan. -Ja!
Ja, tjejen.
-Det blir kul. -Var är Camille? Hon borde vara här.
Sms:a henne igen.
Ibland är sårbarheten så stor att den inte kan döljas.
Inga masker fungerar. Man måste visa svaghet, och plötsligt ändras allt.
Fan.
Camille, vad har du gjort?
Undertexter: Maja Fjällström
Kreativ ledare: Monika Andersson