I naturen er sårbarhet synonymt med svakhet,
noe som stort sett alltid fører til døden.
Derfor er havskilpaddens første stund på jorden et kappløp til vannet.
Er du for sein, blir du fuglemat.
Noen ganger når folk, spesielt svarte,
har dårlige kort på hånda i overlevelsesspillet,
kan de bli så flinke til å skjule sårbarheten sin utad
at de ikke engang vet det når de føler det innad.
Ja, forandring i planene. Camille kommer ikke.
-Interessant vri. -Ja.
Jeg er her på hennes vegne for å be deg gå videre.
-Henne eller deg? -Meg for henne.
Kunne hun ikke si det selv?
-Du er lettvekter. -Lettvekter?
-Ja. -Er det fra henne eller deg?
-Ja. -Sier du eller Camille ja?
-Hva faen prater du om? -Jeg vet ikke.
Ikke tekst henne.
Hvorfor sender hun deg når vi hadde det helt fint på Columbia i går?
-Traff du henne i går? -Og hun fortalte det ikke. Dobbel vri.
-Ba hun deg komme hit? -Hun glemte mobilen. Så SMS-en din.
Hun har hemmeligheter, og du hacker mobilen.
God start på lykkelig alle sine dager.
Faktisk er det det. Den teksten du sendte henne om å være et godt lag, er tull.
Vi er laget. Hun valgte meg.
Den tekstmeldingen handlet om jobb. Vi fikk tilbud om stipend.
-Et stipend? -Ja.
En stiftelse betaler deg for å forske.
-Jeg vet det. Jeg er ikke dum. -Hva er problemet?
Hun ser etter en ny jobb. Dette ville vært en stor mulighet.
Hvorfor sa hun nei?
Hun ville vel ikke uroe deg ved å jobbe med eksen sin.
Jeg elsker Camille. Vil ikke at hun skal gi opp jobben for meg.
-Hun burde si ja. -Det burde hun absolutt.
-Skal sna... -Skal snakke med henne.
Snakk med henne.
Så hun er med deg på jobb og med meg for kjærlighet.
På huset. God Pride, folkens.
Det er en vri.
-Hei. Beklager festen til Tye. Jeg... -Glemte denne?
Ja. Verdens lengste dag.
-Hei, du. -Hei.
Det ser godt ut.
-Du ser god ut. -Takk.
-Hvor har du vært? -Dr. Pruitt og så hos dekanen.
Det var tøft. Dr. Pruitts assistent stjal halve Seneca Village-prosjektet hennes,
og hun lot som hun var svart. Hun var en hvit jente fra Florida.
Forstår ikke hvorfor hvite later som de ikke er hvite.
Hva vil de ha? Lønnsforskjellene?
Eller er det rasismen? Eller er det bare ren sjalusi?
-For, altså, du vet... -Fakta. Helt enig.
Nå krever Columbia papirer for å bevise at vi er den vi sier vi er,
så jeg må ha fødselsattesten min,
som betyr at jeg må til mamma.
Men vil ikke dra alene. Kan du bli med? Inn og ut på ti?
-Jeg støtter deg. -Ja, det gjør du.
-Hva har du gjort i dag? -Ikke mye.
Jag traff gutten din, Jameson.
Han er ikke min noe som helst.
Og hva mener du med traff? Med vilje?
Jeg sendte deg meldinger.
Mobilen din plinget her. Rett etterpå sendte han deg melding om å møtes.
Litt av en tilfeldighet. Men jeg gikk.
-Det var rart. -Det virket som han fortsatt prøver seg.
-Nei. -Det var det ikke.
Jeg snakket med ham, og det handlet om stipendet dere fikk.
Og vi synes faktisk at du skal ta det.
Mennene snakket og bestemte hva jeg bør gjøre.
Det er for jævlig. Og å gå gjennom tekstmeldingene mine.
-Hva faen, Ian? -Det var ikke engang sånn.
Jeg fortalte det med en gang. Det er ikke jeg som har hemmeligheter.
-Hva betyr det? -Si det, du.
Greit. Så tilfeldigvis kom det noen tekstmeldinger fra legen min,
eller leste du e-posten min også?
Det var ingen hemmelighet. Jeg trengte noen dager på å erkjenne at
jeg kanskje ikke kan få barn.
Hva?
Vent litt. Var det ikke det du var...
Jeg snakket om at du ikke sa at du traff Jameson.
-Hva er i veien? -Det er tall... Altså, egg-greier.
Fertilitetsresultatene du ventet på, visste du det?
-Gikk du gjennom dette alene? -Jeg skulle si det.
Det er veldig overveldende å finne ut at planene vi har,
kanskje ikke er fysisk mulig.
Jeg kunne vært der for deg. Du kunne vært der for meg.
Altså, vi kunne ha...
Hva faen? Du var jo ferdig med å holde på hemmeligheter til siste liten.
Hva er vi? Er vi i et forhold eller er vi ei jævla hvit jente
-som later som hun er noe hun ikke er? -Ian. Ian, vi er ikke ei falsk hvit jente.
Kommer.
-Ja, det gjorde vi. -God morgen, Zoe.
Faen. Jeg glemte det.
Kommer. Jeg kommer.
Takk, Paul.
Greit.
Leverer Postmates heroin nå?
Ha ha. Nei. Det er fruktbarhet. Jeg fryser ned eggene mine.
Og jeg som trodde du var kul. Vil du ha barn?
Jeg vil ha alternativer. Jeg har noe medisinsk.
Vi nærmer oss veldig en personlig samtale.
Så hvis jeg forteller deg at jeg definitivt er redd for nåler
-og trenger hjelp... -Ja, nei.
Greit.
Takk for den morsomste natta jeg noen gang har hatt,
og den lista ligger høyt.
Gjett om.
Du er ikke så stor.
Finner ikke glidemiddelet eller bh-en min, så du kan bare beholde begge.
-Greit. Så snill du er. -Takk.
Hei. Kunne en av dere vært sykepleier...
Tilfeldigvis vært en sykepleier som kunne... Trodde ikke det.
Var det alle? Hallo?
-Er jeg andre Sheila? Du møtte meg først. -Ingen bryr seg.
VÆRKONENE AUSTRALIA
Din dumme hore.
Du er den dumme hora. Jeg skal gi deg skittent undertøy.
Hvem er ei dum hore nå?
internasjonale eiendommer ved sjøen
Luxury Waterfront Eiendomsmeglere Søk fra hele verden.
Comoskjøen Det beste fra Italia rett utenfor døra.
126 oppføringer i Cannes i Frankrike
Lev som en filmstjerne i Sør-Frankrike.
flyreiser i siste liten
22 Siste liten-reiser Se verden på et blunk.
Reis på kort varsel Paradis er nærmere enn du tror
Quick Cruises Reis på havet allerede i kveld!
Hva er galt med meg?
Du overrasket meg på jobben.
Overrasket? Du fortalte når lunsjen var, hvor traileren din var.
Og du satte meg på listen for å komme på settet, så...
-Bare vær med på den overraskelses-greia. -Overraskelse.
Postbudet Ebonys første scene er offisielt over.
Min Hallmark julefilm-jomfrudom er brutt.
Går det bra?
Greit. Jeg leverte mye post i dag. Hver tredje replikk var: "God jul.
"God jul. God jul."
Den er veldig hvit. Som la-meg-snakke-med-sjefen-din-hvit,
og jeg får bare en time lunsj, så vi kan spise eller knulle.
Jeg har noe pinlig å spørre om først.
Jeg visste det. Jeg visste du var for god. Er du gift? Skal du i fengsel? Trump-fan?
Nei til alle. Du har virkelig en historie.
På alle områder.
Det er bursdagen min. Har fest i kveld. Jeg vil at du skal komme.
Før du sier noe, så vet jeg vi bare har vært sammen en liten stund,
og det er tidlig å møte vennene mine, og jeg burde latt som jeg ikke bryr meg.
-Men jeg vil vise deg frem, Angie Wilson. -Faen. Du er for god.
Betyr det ja? Fordi du er alt jeg vil ha til bursdagen min.
-Hvis du sier nei, må jeg avlyse festen. -Ja. Jeg vil gjerne komme.
Vi hopper over lunsj og lar det skje. Og etterpå kan vi snakke om festen min.
Misteltein.
Hvordan kan jeg være så heldig?
Alle parter er enige om at når betalingen er akseptert i dag,
løser det min klient fra ytterligere krav.
Videre skal Mr. Jones ikke kontakte min klient i fremtiden uansett årsak.
Og med det, her er utbetalingen din.
Én million, fem tusen og åttiåtte dollar og tolv cent. Korrekt.
-Selvfølgelig. Jeg tror vi er ferdige her. -Enig.
-Tye. -Abso-faen-lutt ikke.
Vi drar, June.
Der er Miss Diva, Angie.
-Hei. -Hei.
Jeg fortalte Terri hvor morsom du er på settet.
Og at mannen min drikker igjen.
Men mest hvor morsom du er. Da jeg dro i morges, holdt han på å pakke.
-God jul. -Neste offer.
-Noen er klar for en festscene. -Kan jeg se hvordan hun ser ut?
Fordi jeg er i en billig kjole, og har hår som trenger å styles.
-Du er morsom. Hvor mye elsker vi deg? -Hva tenker du?
Jeg synes det er perfekt.
Seriøst? Dette er egentlig ikke en stil.
Ikke vær så tøff mot deg selv.
Jeg var ikke tøff mot meg. Jeg var tøff mot deg.
Morsomt. Hvor mye elsker vi deg?
Men seriøst, hvis det er noe du vil gjøre, så stoler jeg på deg.
Ser deg på settet, Diva.
Det er ikke bare i hodet ditt.
Jeg er i hodet ditt, men situasjonen er ikke det.
Countess Vaughn? Herregud. Jeg beklager at jeg stjal rollen din.
Ikke vondt ment, men når jeg ser håret og kjolen din,
så burde du sagt nei fra starten av.
Det er ikke rettferdig. Vi må opptre og være frisører.
Jeg er med i en film jeg ikke ønsket.
Jeg var med i en musikal uten å ville det, og dritten gikk ad undas.
Jeg følte meg bedre da jeg var arbeidsledig.
Kanskje burde jeg...
Nei, nei. Hva med den brune jenta som er hekta på Hallmark-kanalen?
Du vil at hun skal se deg, ikke sant? Ja.
Jeg har 20 minutter før jeg skal på sett. Hva skal jeg gjøre med håret?
Hva enhver svart kvinne har måttet gjøre når noe er ødelagt.
Gjør det selv.
Nei.
TIL MIKE Lang dag på jobb.
Vil ikke ødelegge festen din. Vi feirer i morgen.
MIKE Bare kom. Jeg lover deg en flott kveld.
TIL MIKE Er ikke gøy å vøre sammen med. Unnskyld.
Dette er virkelig annerledes for deg.
Hva er dette? Uformell gatemote eller noe?
Det gikk greit å vente,
for selv om du var 48 minutter forsinket, er jeg ikke opprørt.
Komplisert morgen.
Jeg forstår det. Jeg er dronningen av kompliserte morgener.
I går sluttet enda en barnepike
da jeg skulle på pilates, og det var sånt styr.
Vet om mitt hvite privilegium.
Men hvis du kommer for sent, bare send en SMS. Det er så flaut å vente.
Og selvsagt går den syltynne svigerinnen min forbi
da jeg sto der ute, og hun spurte hvorfor jeg så mistenkelig ut.
Syns du den fettfrysingen har hjulpet? Hoftene mine ser helt like ut, syns jeg.
De lyver. Du vet det? De klinikkene.
De sier og de sverger at det fjerner centimetere og kiloer...
Holder du aldri kjeft?
Hva?
Du snakker og snakker om bare tull.
-Herregud, du må være lei av deg selv. -Hva er det som skjer?
Det som skjer, er at jeg ombestemte meg. Jeg kan ikke gjøre dette.
Jeg må stenge butikken.
Dette er så absurd. Og ikke minst hensynsløst.
Quinn, du må fikse kjolen jeg fikk av deg.
Må jeg det? Må jeg virkelig det, Jill?
Quinn. Er alt i orden?
-Alt er bra som faen. -Quinn.
Hvorfor skjer dette? Hvorfor kan jeg ikke få bare en god dag?
Jeg kan prøve klær, da. Den elsker jeg.
Mamma, er du våken?
-Hva i helvete? Camille? -Faen.
Hei, mamma.
-Hvem sendte deg? -Ingen, mamma.
-Hei. -Hei.
-Så hva er det? -Er den ikke skjønn?
Det er en godteri-kalkun.
Jeg kjøpte den på Etsy. Jeg kunne ikke motstå den.
-Elsker du den ikke? -Jo.
-Skal du ikke spise den? -Så dum du er. Ikke hele.
-Du skvatt. Er de ikke morsomme? -Men, mamma, det er midt på sommeren.
Siden jeg byttet batteriene, har kattene gjemt seg. Frisbee.
Pizza Cup.
-Vet du hva? Det minner meg på noe. -Mamma, jeg må faktisk dra.
Jeg trenger fødselsattesten og trygdekortet mitt,
så hvis du vet hvor de er...
Se hva jeg fant da jeg lette etter mistelteinen.
Herregud.
Er det ikke utrolig? Jeg kunne aldri få deg bort fra den.
-Ja. -Du.
Vi kobler den til og spiller som før.
Mamma, vi spilte aldri videospill sammen.
Selvsagt gjorde vi det.
-Det gjorde vi ikke. -Hele tiden.
Nei. Du kjøpte den etter pappa, slik at du slapp å forholde deg til meg.
Hvorfor må du alltid prate om den døde forelderen og ikke den som er her,
-som prøver å gjøre ting litt gøyale? -Ok.
Greit.
Jeg skal gå. Jeg må komme meg av gårde.
-Jeg er her helt alene. -Ja, mamma. Og hvem sin feil er det?
Du klarer det. Du klarer det. Det er bare en jævla nål.
Det er bare en jævla nål. Greit. Greit.
Nei. Du har gjort vanskeligere ting.
Du har bygd opp et selskap fra bunnen av. Du er en løve.
Du kan sette sprøyte på deg selv. Én, to, tre.
Kjerring, du gjorde det ikke. Greit.
-Mamma, jeg mente ikke å irritere deg. -Jeg gjør mitt beste, Camille.
Jeg vet det. Jeg skulle bare ønske at det var annerledes.
Trodde videospill ville gjøre deg glad, og det gjorde det.
Jeg har bilder av deg når du smiler.
-Det endrer ikke at han var død. -Gå vekk. Herregud.
Mamma, å ikke snakke om noe får ikke leie følelser til å forsvinne.
Du kan ikke bare unngå det.
Vi har vel mer til felles enn jeg trodde.
Jeg skal gå. Jeg finner ut av fødselsattesten min senere.
Vent litt.
Jeg har alltid viktige ting i nærheten av meg.
TRYGDEKORT
Tenk at jeg aldri har sett dette før.
Det er fra din første jul.
Det eneste eksemplaret jeg har, så jeg gjemmer det bort.
Sånn.
Nå har jeg også en kopi.
-Du kommer ikke hjem til meg. -Jeg kunne ikke dra uten å si farvel.
Jo, det kunne du jammen gjort.
Nei. Vet du hva? Kom tilbake hit. Du skal høre dette.
For å betale deg for ingenting måtte jeg kansellere lanseringen min
av en Q-spinoff kalt "P" for polyamorøse forhold.
-Det er en god idé. -Ja. Alle ideene mine er gode.
Jeg fortsetter å finne på mer, og jeg fortsetter å bli rikere
mens du bare har pengene du stjal fra meg.
Jeg håper du er stolt av deg selv. Kom deg for faen ut.
Nei. Kom deg inn hit igjen.
Slutt å smelle med døra di. Jeg er på Zoom.
Unnskyld.
Den kvelden du dro, sa du at jeg ikke hadde noen ekte forhold.
Den dritten var feil,
men veldig greit å høre, for det hjalp meg å undersøke datinglivet mitt,
som var bra, så takk.
Men jeg har noe til deg. Hva faen er livet ditt?
Hvordan kan dine forhold være når du etter så lang tid
aldri har truffet noen ny?
Har du aldri gått videre?
I stedet holder du på dette sinnet, prøver å ta leiligheten og pengene mine?
Du spurte hva som skjedde med meg, men faen, hva skjedde med deg?
Ja, jeg rømte, men for å finne et liv.
Du må finne et også.
Her. Jeg kan ikke. Det er ikke mine.
-Hva faen spiller du? -Spiller ikke.
Jeg tenkte... Jeg vet ikke. Hvis jeg såret deg også, ville jeg føle meg bedre.
Føler meg verre.
Uansett hvor mye penger jeg får, så er du borte.
Og du har rett. Jeg klarer ikke å gå videre.
Ikke fordi jeg ikke prøvde. Men til slutt forlot de andre meg også.
-Ikke få meg til å synes synd på deg. -Ingen vits. Jeg gjør det for oss begge.
Jeg går nå.
Ingen grunn til å smelle igjen døra. Vi vet det er underforstått.
Men, Tye, jeg er virkelig imponert over alt du har gjort.
Jeg er så lei meg.
Det er greit La en eneste tåre falle
Er det... Nei. Er det...
Faen. Faen. Faen. Faen. Helvete.
Det er ingenting du kan gjøre nå. Ok.
Jeg sa at det ikke ble noen bursdag uten deg.
-Hva med festen din? -Ønsket mitt var viktigere.
Jeg kommer opp.
Greit. Vi setter i gang.
Nei. Greit. Nå går det.
Nå da. Faen.
-Det ser mye lettere ut på film. -Jeg skal åpne. 3F.
-Ok. -Nei. Jeg ser forferdelig ut.
-Ikke snakk sånn om kjæresten min. -"Kjæreste".
-Utrolig at du forlot din egen fest. -Utrolig at du ikke kom.
Jeg har hatt en veldig tøff dag på jobben.
Den raskeste måten å komme inn i hodet mitt på er gjennom håret mitt.
Nå er jeg her for å trøste deg.
Vi har omtrent 15 minutter igjen av bursdagen min.
-Greit. Hvor er kaken din? -En rotte fant den.
-Det var raskt. -Raskt kan være bra.
Vi tar det raskt.
-Raskt? Seriøst? -Ja.
-Seriøst. -Greit.
Ved å ta av masken, ved å få frykten ut fra mørket, kan vi bli frie.
Ikke drep meg, ikke drep meg. Hva driver du med der nede?
-Ble ferdig for ti "ikke drep meg" siden. -Jeg kjente det ikke engang.
Herregud. Tusen takk.
Når som helst.
Noen ganger kan det å ta av masken være mer komplisert.
Jeg stenger. Det har vært en lang kveld.
Dette vil ikke ta lang tid. Moren min ba meg hilse.
Flott.
-Hvordan har hun det? -Ikke det verste besøket jeg har vært på.
Men jeg innså at moren min
gjør hva som helst for å unngå vanskelige samtaler.
Jeg gjør nok det samme.
Hvis man ikke snakker om det og gjør hver dag til en fest,
så er liksom alt bra.
Jeg vil ikke ha et sånt forhold.
Cam, vi skal ikke ha et sånt forhold.
Nei, men jeg holder på hemmeligheter, og du sjekker telefonen min.
Vi er en utgave av mamma.
Jeg skulle ha sagt at Jameson kom på besøk.
Og jeg skulle ha fortalt deg om legen. Jeg fikk panikk.
Jeg visste ikke hvordan du ville reagere.
Kom igjen. Du kjenner meg bedre enn det.
Det finnes andre måter å få barn på. Adopsjon, surrogati...
Vi kan til og med ta inn Angie hvis du vil.
Hvis dette forholdet skal fungere denne gangen,
må vi finne ut av dette sammen, ok? Ingen hemmeligheter.
Det er derfor vi er sammen, ikke sant?
Tusen takk.
-Så hva er neste skritt? -Først skal jeg fortelle Jameson at...
Jeg tar stipendet sammen med deg. Ikke fordi du og Ian bestemte for meg,
men fordi grunnen til at jeg ikke ville,
var at jeg ikke orket å takle morskaps-dritten min.
Det er en stor mulighet og gir synlighet,
og jeg trenger et jobbtilbud, så ja, jeg skal gjøre det.
Ja. Ja. Takk. Jeg... Dette er spennende.
Husk dette øyeblikket når du innser at jeg er vanskelig å jobbe sammen med.
Kunne ikke gjort dette uten deg.
Du trenger ikke smøre så tykt på. Jeg sa ja.
Nei, de ville ikke godkjent stipendet uten deg, så...
Meg? Hvorfor?
Hvorfor? Folk lytter til deg på nettet. Du er full pakke.
Er jeg full pakke?
Så etter år med å føle meg ufullstendig,
kanskje en halv eller en sjettedel, så er drømmen om helhet oppfylt?
-Du vet hva jeg mener. -Det gjør jeg ikke.
Vi bør vel få på plass en plan. Datamaskin.
-Snacks. -Ok.
Og gode gamle professor Parks spilleliste.
Hei sann.
-Alt klart. -Så du vil gjøre dette akkurat nå?
-Er du ikke klar? -Unnskyld meg. Nei. Hva?
-Jeg er alltid klar. Kom igjen. -Bare nevnte det. Greit.
JENTENE QUINN
Jeg vet jeg har sagt til alle at jeg har det bra.
Jeg løy. Jeg har det ikke bra. Jeg trenger dere. Kom hjem til meg.
ANGIE - Quinnie!!! Er på vei. TYE - Vent litt. Er der om 10.
Tusen takk for at dere kom.
Jeg føler meg så dum for å snakke om Mike og ta opp Vogue.
-Skulle ønske du fortalte det på Pride. -Det handler ikke bare om Vogue.
Det føles som om dette handler om alt. Og ingenting.
Jeg har så mye. Hvorfor er jeg så opprørt?
-Ikke føl skyld for følelsene dine. -Du har hatt noen tøffe måneder.
Og hvis du vil snakke dritt om Isabela, så er jeg med. Vi begynner med tennene.
-Hun har flotte tenner. -Bryr jeg meg ikke om.
Alt ved henne vil være ødelagt når jeg er ferdig.
-Tusen takk. -Ingen årsak.
Jeg føler at jeg trenger å ta en pause fra livet mitt i noen dager.
Bare glemme alt.
Vet du hvem du høres ut som?
En middelaldrende hvit kvinne som skriver memoarer om hva hun føler?
-Camille etter eksamen. -Ja. Hun var sprø.
Ødelegger fremtiden sin, og vil droppe utdanningen.
-Helt til vi dro til Puerto Rico. -Puerto Rico.
Puerto Rico.
Herregud. Den turen hjalp henne virkelig med problemene. Men det var da.
Og dette er nå, og vi er de samme vennene.
Ja, men i stedet for å sirkle rundt Camille gjør vi det for deg.
Den turen var alt.
Kanskje øya fortsatt har en helbredende magi.
Det er bokstavelig talt ingen ulemper. Annet enn at Tye må betale for det meste.
Det er penger jeg gjerne bruker.
-Første klasse og suite, takk. -For mye.
En jentetur tilbake til Puerto Rico.
-Faen, ja. -Ja!
Ja.
-Det blir gøy. -Hvor er Camille? Burde vært her.
Tekst henne igjen.
Og noen ganger er sårbarhet så omfattende at den ikke kan skjules.
Ingen maske fungerer. Svakhet må vises, og livet kan endres på et øyeblikk.
Faen.
Camille, hva har du gjort?
Tekst: Tina Livsdatter Bullen Ytreland
Kreativ leder Heidi Rabbevåg