A természetben a sebezhetőség a gyengeség szinonimája,
ami majdnem minden esetben halálhoz vezet.
A tengeri teknős születése után azonnal teljes sebességgel siet a vízhez.
Ha túl lassú, madáreledel lesz belőle.
Néha az emberek, főleg a feketék,
akiknek a túlélésért különösen meg kell küzdeni,
olyan profin elfedik sebezhetőségüket a külvilág elől,
hogy még maguk sincsenek tisztában érzéseikkel.
Változott a terv. Camille nem jön.
-Érdekes csavar. -Az.
Azért vagyok itt, hogy helyette elmondjam, lépj tovább!
-Ezt ő mondja vagy te? -Én mondom a nevében.
Miért nem mondta el ő maga?
-Nem számítasz. -Nem számítok?
-Így van. -Te mondod vagy ő?
-Igen. -Te mondod, hogy „Igen” vagy Camille?
-Mi a francról beszélsz? -Nem tudom.
Ne üzengess neki!
Miért küldene téged, amikor tegnap a Columbián jót dumáltunk?
-Találkoztatok tegnap? -És nem mondta el neked. Dupla csavar.
-Ő küldött? -Láttam az üzenetedet a mobilján.
Ő titkolózik, te pedig megnézed a telefonját.
Jól indul az örökkön-örökké.
Igen, jól indul. Baromság, amit arról írtál, hogy jó csapat vagytok.
Engem választott. Nem téged.
Tesó, az az sms a munkáról szólt. Felajánlottak nekünk egy ösztöndíjat.
-Ösztöndíjat? -Igen.
Egy alapítvány fizetne nekünk egy kutatásért.
-Tudom, mi az. Nem vagyok hülye. -Nem nagy ügy.
Munkát keres. Ez nagyszerű lehetőség, és pénzt is keres vele.
Miért mondana nemet?
Talán attól fél, hogy aggódsz, amiért az exével dolgozik.
Tesó, szeretem Camille-t. Nem akarom, hogy feladja a munkáját értem.
-Igent kellene mondania. -Így van.
-Jó, majd beszélek... -Beszélek vele.
Beszélj vele!
Jó, ha tisztázzuk, hogy veled dolgozik, de velem van együtt.
A vendégeink vagytok. Boldog Pride-ot, srácok!
Micsoda csavar!
-Szia, bébi! Bocs Tye miatt. Én... -Ezt itt felejtetted?
Igen. Hosszú és fárasztó napom volt.
-Szia! -Szia!
Jól néz ki.
-Jól nézel ki. -Köszönöm.
-Hol voltál? -Dr. Pruittnál, aztán a dékánnál.
Brutális volt. Dr. Pruitt asszisztense ellopta a Seneca Village-projekt felét,
és feketének tettette magát. Egy fehér lány Floridából.
Soha nem értem, hogy egy fehér nő miért tetteti, hogy fekete.
Mit akarhat? Nagyobb bérszakadékot?
Vagy a rasszizmus miatt? Vagy pusztán irigységből?
-Tudod, mert... -Hát igen. Megértem.
Az egyetem minden papírt bekér, hogy bizonyítsuk, azok vagyunk, akik.
El kell mennem az anyakönyvi kivonatomért,
haza, anyámhoz.
De egyedül nem vagyok képes rá. Eljössz velem? Tíz perc alatt elintézzük.
-Persze. -Köszi.
-Te mit csináltál ma? -Nem sokat.
Együtt lógtam a fiúddal, Jamesonnal.
Oké. Először is, ő nekem semmim.
És hogy érted, hogy együtt lógtál vele? Szándékosan?
Elég vicces volt. Írtam neked.
A mobilod itt jelzett, aztán rögtön üzenet jött tőle, hogy találkozzatok.
Véletlen volt. De elmentem.
-Ez fura. -Úgy tűnt, mintha még próbálkozna nálad.
-Nem. -Nem azért keresett.
Beszéltem vele, és valójában az ösztöndíj miatt írt, amit kaptatok.
És mindketten úgy gondoljuk, el kéne fogadnod.
A férfiak beszéltek, és eldöntötték, mit tegyek.
Ez nagyon gáz! Nem beszélve arról, hogy megnézted az üzeneteimet.
-Mi a franc van, Ian? -Nem így történt.
Az első dolgom az volt, hogy elmondtam. Nem én vagyok az, aki titkolózik.
-Mit jelentsen ez? -Miért nem mondtad el?
Oké. Véletlenül érkezett pár üzenet az orvosomtól,
vagy az e-mailjeimet is elolvastad?
Nem volt titok. Szükségem volt pár napra, hogy megemésszem,
hogy talán nem lehet gyerekem.
Micsoda?
Várj! Ez nem az, amit te...
Arra gondoltam, hogy találkoztál Jamesonnal.
-Mi a baj? -Valami nem stimmel a petesejtjeimmel.
A termékenységi eredményeket, amire vártál, már megkaptad?
-Egyedül mentél keresztül ezen? -El akartam mondani.
Csak... sokkolt, hogy a terveink
egészségügyi akadályokba ütközhetnek.
Ott lehettem volna veled. Itt lehettél volna velem.
Úgy értem, együtt...
Mi van? Azt hittem, már túl vagyunk azon, hogy az utolsó pillanatig titkolózol.
Kapcsolat ez egyáltalán? Vagy olyanok vagyunk, mint a fehér lány,
-aki másnak tetteti magát? -Ian, mi nem vagyunk az a fehér lány.
Megyek.
-Elmentünk párszor. -Jó reggelt, Zoe!
Francba! Elfelejtettem.
Jövök már.
Kösz, Paul!
Oké.
A postás már heroint is kiszállít?
Jó vicc. Nem. A termékenységem miatt kell. Lefagyasztatom a petesejtjeimet.
Pedig azt hittem, menő vagy. Gyereket akarsz?
Szeretném, ha lenne rá esély. Orvosi problémáim vannak...
Ez olyan, mintha komolyan beszélgetnénk.
Szóval, ha azt mondanám neked, hogy félek a tűktől
-és segítségre van szükségem... -Nem.
Rendben.
Köszönöm életem egyik legjobb éjszakáját!
Pedig nagyok az elvárásaim.
Ennyi.
Nem is olyan nagy.
Nem találom a síkosítómat és a melltartómat, szóval nyugodtan tartsd meg!
-Oké. Kedves tőled. -Kösz.
Nem nővér esetleg valamelyikőtök...
Ha nővérek vagytok, akik... Ezek szerint nem.
Ez mindenki? Halló?
-Másik Sheila? Velem találkoztál először. -Kit érdekel?
WEATHER WIVES AUSTRALIA
Te szutykos némber!
Te vagy a szutykos némber! Majd én megmutatom neked.
Szóval, ki a szutykos némber?
nemzetközi vízparti ingatlanok
Luxus vízparti ingatlanok keresése a világ minden táján.
Ingatlanok a Comói-tónál Olaszország az ajtód előtt.
Cannes, Franciaország: 126 találat
Élj úgy, mint egy filmcsillag Dél-Franciaországban!
last minute repülőjáratok
22 last minute út Nézd meg a világot gyorsan!
Lelépni minél hamarabb A paradicsom közelebb van, mint gondolnád
Gyors hajóutak Szállj tengerre, akár ma este!
Mi a baj velem?
A KARÁCSONY ÖRÖKSÉGE „EBONY”
Megleptél a munkahelyemen.
Megleptelek? Elmondtad, mikor van az ebédszüneted, hol van a lakókocsid.
Felvetettél azok listájára, akik bejöhetnek a forgatásra.
-Csak tégy úgy, mintha meglepnél. -Meglepetés!
Ebony, a postás első jelenete hivatalosan kész.
Benne leszek egy Hallmark karácsonyi filmben.
Hogy megy?
Sok levelet kézbesítettem. Minden harmadik sorom a „Boldog karácsonyt!” volt.
„Boldog karácsonyt! Boldog karácsonyt!”
Nagyon fehér. Olyan „beszélni akarok a főnökével” típusú.
Csak egy óra ebédszünetem van, szóval ehetünk, vagy dughatunk.
Először valami kínosat kell kérdeznem.
Túl szép, hogy igaz legyen. Házas vagy? Börtönbe mész? Trumpot támogatod?
Egyáltalán nem. Veled aztán szép dolgok történhettek.
Tudnék mesélni.
Ma van a szülinapom. Este bulit tartok. Azt akarom, hogy gyere el.
Mielőtt bármit mondanál, tudom, hogy csak most kezdtünk találkozgatni,
és gyorsnak tűnhet a tempó. Úgy kéne tennem, mintha nem érdekelne.
-De büszkélkedni akarok veled, Angie. -A fenébe! Te túl jó vagy.
Ez azt jelenti, hogy igen? Mert téged kérlek a szülinapomra.
-Ha nemet mondasz, lemondom a bulimat. -Igen. Szívesen jövök.
Inkább hagyjuk ki az ebédet! Utána beszélhetünk a bulimról.
Fagyöngy!
Hogy lehetek ilyen szerencsés?
És minden fél egyetért abban, hogy ha az összeget ma elfogadják,
az mentesíti ügyfelemet a további követelésektől.
Mr. Jones a jövőben semmilyen okból nem léphet kapcsolatba az ügyfelemmel.
És íme, az összeg.
Egymillió-ötezer-nyolcvannyolc dollár és tizenkét cent. Pontos.
-Persze. Azt hiszem, végeztünk. -Egyetértünk.
-Tye! -Kibaszottul nem.
Menjünk, June!
Itt jön a dívánk, Angie.
-Szia! -Szia!
Épp mondtam Terrinek, milyen vicces vagy a forgatáson.
És hogy a férjem megint iszik.
De inkább azt, hogy milyen vicces vagy. Amikor reggel eljöttem, épp összepakolt.
-Boldog karácsonyt! -A következő áldozat.
-Valaki készen áll a bulijelenetre. -Vajon ki az?
Mert én leértékelt ruhákban vagyok, és szükségem lenne egy jó frizurára.
-Vicces vagy. Annyira szeretünk téged! -Mit gondolsz?
Szerintem tökéletes.
Komolyan mondod? De ez nem stílusos.
Ne légy túl szigorú magadhoz!
Nem magammal voltam szigorú, hanem veled.
Vicces. Annyira szeretünk téged!
De komolyan, kislány, nyugodtan csinálj bármit a hajaddal! Bízom benned.
Találkozunk a forgatáson, te díva!
Nem képzelődsz.
Mármint, én képzeletbeli vagyok, de a helyzet nem.
Countess Vaughn? Istenem! Sajnálom, hogy elloptam a szereped.
Nem bántásként, de a hajadat és a ruhádat elnézve
már az elején nemet kellett volna mondanod, édesem.
Nem igazság. Színész és fodrász is vagyok?
Olyan filmben vagyok, amit nem is akarok.
Egy musicalben voltam, amit nem is akartam, és semmi előnyöm nem lett belőle.
Jobban éreztem magam munkanélküliként.
Lehet, hogy csak...
Nem! Mi lesz azzal a fekete kislánnyal, aki a Hallmark csatornán lóg?
Azt akarod, hogy lásson, ugye? Persze.
Még húsz perc van a jelenetemig. Mihez kezdjek a hajammal?
Amit minden fekete nőnek meg kell tenni, amikor valami gubanc van.
Csináld magad!
Nem.
ANGIE Hosszúra nyúlt a munkanap.
Nem akarom elszúrni a bulidat. Holnap ünnepelünk.
MIKE Gyere! Remek este lesz.
MIKE-NAK Nem lennék szórakoztató társaság. Bocs!
Megváltozott a külsőd.
Ez milyen stílus? Lezser utcai, vagy ilyesmi?
Nem gond, hogy várnom kellett.
Annak ellenére, hogy 48 percet késtél, nem vagyok mérges.
Nehéz reggelem volt.
Megértem. Én vagyok a nehéz reggelek királynője.
Tegnap egy újabb dadus felmondott,
pont a Pilates órám közben. Nehéz ügy volt.
És elismerem a fehér kiváltságomat.
De ha késel, legközelebb üzenj! Mert a várakozás olyan kínos.
És természetesen, a nádszálvékony sógornőm pont erre járt,
amikor odakint vártam, és megkérdezte, miért ácsorgok itt olyan gyanúsan.
Szerinted a zsírfagyasztás működött? Úgy érzem, a csípőm pont ugyanúgy néz ki.
A klinikák mind hazudnak, tudod?
Esküsznek rá, hogy leolvadnak a kilók...
Befognád végre a pofádat?
Tessék?
Vég nélkül tolod a baromságaidat.
-Istenem, biztos belefáradtál magadba! -Mi történt?
Az történt, hogy meggondoltam magam. Nem csinálom ezt.
Be kell zárnom a boltot.
Ez annyira bizarr. És azt kell mondjam, tapintatlan.
Quinn, át kell alakítanod a ruhát, amit tőled vettem.
Kell? Tényleg kell, Jill?
Quinn! Minden rendben?
-Kibaszottul rendben. -Quinn!
Miért történik ez velem? Miért nem lehet egy jó napom?
Felpróbálhatom a ruhákat, azt hiszem. Imádom!
Anya, ébren vagy?
-Mi a fene? Camille? -A fenébe!
Szia, anya!
-Ki küldött? -Senki, anya.
-Szia! -Szia!
-Szóval, mi ez? -Ugye, milyen helyes?
Kukorica-cukorkás pulyka.
Az Etsyn vettem. Nem tudtam ellenállni neki.
-Tetszik, ugye? -Igen.
-Meg fogod enni, ugye? -Butuskám. Nem az egészet.
-Megvagy! Ugye milyen vicces? -De anya, nyár közepe van.
Mióta kicseréltem az elemet, a macskák elrejtőztek. Frizbi!
Pizza!
-Tudod mit? Eszembe jutott valami. -Anya, sietek.
Csak a születési anyakönyvi kivonatom és a tb-kártyám kell,
szóval, ha tudod, hol vannak...
Nézd, mit találtam, amikor a fagyöngyöt kerestem.
Istenem!
Emlékszel? Sosem tudtam elvenni tőled.
-Igen. -Hé!
Gyere, játsszunk vele, mint régen!
Anya, sosem játszottunk együtt videojátékokat.
De igen.
-Nem. -De igen. Állandóan.
Nem. Apa halála után vetted, hogy ne kelljen velem foglalkoznod.
Miért kell mindig a halott szülőt emlegetned, és nem azt, aki itt van,
-és aki megpróbál felvidítani? -Oké.
Oké.
Megyek is. Sietnem kell.
-Egyedül vagyok. -Igen, anya. És ki tehet erről?
Megcsinálod, csajszi! Ez csak egy tű.
Csak egy nyomorult tű. Rendben. Jól van.
Nem. Nehezebb dolgokat is megtettél.
Céget építettél a semmiből, ribi. Bátor vagy, mint egy oroszlán.
Be tudsz döfni magadnak egy tűt. Egy, kettő, három!
Nem sikerült. Jól van.
-Anya, nem akartalak felzaklatni. -Minden tőlem telhetőt megteszek, Camille.
Tudom. Bárcsak másként alakult volna.
Azt hittem, a videojáték boldoggá tesz, és így is lett.
Vannak képeim rólad, ahogy mosolyogsz.
-Nem változtat azon, hogy meghalt. -Menj el! Istenem!
Anya, ha nem beszélsz valamiről, attól még nem múlik el a rossz vagy szomorú érzés.
Nem kerülheted el.
Azt hiszem, több közös van bennünk, mint gondoltam.
Megyek is. Majd máskor megkeresem a születési anyakönyvi kivonatot.
Várj!
Mindig a közelemben tartom a fontos dolgokat.
TÁRSADALOMBIZTOSÍTÁS
Nem hiszem el, hogy még soha nem láttam ezt.
Az első karácsonyodon készült.
Ez az egyetlen példányom, ezért rejtettem el.
Tessék!
Most már nekem is megvan.
-Nem hiszem el, hogy idejöttél. -Nem mehettem el búcsú nélkül.
Pedig rohadtul megtehetted volna.
Nem. Tudod mit? Gyere vissza, ezt el akarom mondani.
Hogy kifizesselek a semmiért, elhalasztottam az új appom beindítását,
a „P-t, a poliamor kapcsolatokért.”
-Jó ötlet. -Igen. Minden ötletem jó.
És még több ötletem lesz, és egyre gazdagabb leszek,
neked meg csak az a pénzed lesz, amit elloptál tőlem.
Remélem büszke vagy magadra. Most tűnj el innen!
Nem. Gyere vissza azonnal!
Ne csapkodd az ajtódat! Zoomon vagyok.
Sajnálom.
Aznap este, amikor elmentél, azt mondtad, nincsenek igazi kapcsolataim.
Ez nem volt igaz,
de hasznos volt hallani, mert segített megvizsgálni a randizási szokásaimat,
szóval, kösz a segítséget.
De kérdezek valamit tőled. Miről szól a te életed?
Hogy lehet, hogy ennyi idő után
soha nem találkoztál senkivel?
Miért nem léptél tovább?
Ehelyett ragaszkodsz a dühhöz, és próbálod elvenni a lakásomat és a pénzemet?
Azt kérdezted, mi történt velem, de basszus, mi lett veled?
Igen, elhagytalak, de azért, hogy új életet kezdjek.
Neked is ezt kell tenned.
Tessék. Nem tudom eltenni. Nem az enyém.
-Mi a fenét tervezel? -Semmit.
Azt hittem... ha megbántalak, úgy, ahogy te engem, jobban érzem majd magam.
De rosszabb lett.
Nem számít, mennyi pénzt kapok, akkor is elmentél.
És igazad van. Nem tudok továbblépni.
Nem azért, mert nem akartam. De végül mindenki elhagyott.
-Ne akard, hogy sajnáljalak! -Nem kell. Kettőnk helyett is megteszem.
Most már megyek.
Nem kell becsapnod az ajtót. Ezzel megegyeztünk.
De Tye, tényleg le vagyok nyűgözve mindattól, amit tettél.
Nagyon sajnálom.
Jól van Hagyj egy könnycseppet
Ez... Nem. Ez...
Francba! Basszus!
Most már nem tehetsz semmit. Oké.
Mondtam, hogy nélküled nincs szülinap.
-Mi van a buliddal? -A kívánságom fontosabb volt.
Jövök!
Oké. Máris.
Jól van. Majd most.
Ez itt. Bassza meg!
-A filmekben sokkal könnyebbnek tűnik. -Beengedlek. A kapucsengőm 3-F.
-Oké. -Ne! Borzalmasan nézek ki.
-Ne beszélj így a barátnőmről! -„Barátnő.”
-Nem hiszem el, hogy otthagytad a bulidat. -Nem hiszem el, hogy nem jöttél.
Nagyon nehéz napom volt a munkahelyemen.
A leggyorsabb út a fejünkbe a hajunkon át vezet.
Azért vagyok itt, hogy segítsek kiverni ezt a fejedből.
Már csak tizenöt percünk maradt a szülinapomból.
-Oké. Hol a tortád? -Valami patkány megtalálta.
-Ez gyors volt. -A gyors néha jó.
Siessünk!
-Tényleg? -Igen.
-Tényleg. -Oké.
Ha levesszük a maszkot, és a félelmet kiengedjük sötétségből, szabadok lehetünk.
Ne ölj meg! Mit csinálsz odalent?
-Már tíz „ne ölj meg”-gel előbb végeztem. -Még csak nem is éreztem.
Istenem! Nagyon köszönöm.
Bármikor.
Néha a maszkot levenni nem olyan egyszerű.
Zárok. Hosszú este volt.
Nem fog sokáig tartani. Anyukám üdvözöl.
Remek.
-Hogy van? -Nem ez volt a legrosszabb látogatásom.
De rájöttem, hogy az anyám
bármire képes, hogy elkerülje a nehéz beszélgetéseket.
Én is ugyanezt teszem.
Úgy gondoljuk, ha nem beszélünk róla, és minden nap egy ünnepnap,
akkor az megoldja a problémákat.
Nem akarok ilyen kapcsolatot.
Cam, nem lesz ilyen a kapcsolatunk.
Igen, de én titkolózom, te pedig megnézed a telefonomat.
Olyanok vagyunk, mint anyám.
El kellett volna mondanom, hogy Jameson eljött hozzám.
És szólnom kellett volna az orvosról. Csak bepánikoltam.
Nem tudtam, hogy fogsz reagálni.
Ugyan, bébi! Ismersz engem.
Van más módja is a gyerekvállalásnak. Örökbefogadás, béranyaság...
Még Angie-t is örökbe fogadhatjuk, ha akarod.
Nézd, ha azt akarjuk, hogy a kapcsolatunk ezúttal működjön,
együtt kell megoldanunk, rendben? Nincsenek titkok.
Ezért vagyunk együtt, tudod?
Köszönöm.
-Szóval mi a következő lépés? -Először is, elmondom Jamesonnak, hogy...
Elfogadom az ösztöndíjat. De nem azért, mert te és Ian így döntöttetek.
Azért nem akartam vállalni,
mert nem akartam a saját anyaságommal foglalkozni, ami ostobaság.
Nagyszerű lehetőség és ajánlólevél,
és mivel szükségem van egy állásra, ezért elfogadom.
Igen. Köszönöm. Én... Ez izgalmas.
Emlékezz majd erre, amikor rájössz, milyen nehéz velem dolgozni.
Nélküled nem tudnám megcsinálni.
Erre nincs szükség. Már igent mondtam.
Nem. Nélküled nem hagynák jóvá a támogatást, szóval...
Miért nem?
Miért? Az emberek online hallgatnak. Te nagy szám vagy.
Nagy szám vagyok?
Szóval, évekkel azután, hogy senki voltam,
vagy csak egy aprócska pont, most valóra vált az álmom, és nagy szám vagyok?
-Tudod, hogy értem. -Nem, nem tudom.
Valószínűleg szükségünk lesz egy tervre. Laptopot elő!
-Chips. -Oké.
És Parks professzor jó öreg lejátszási listája.
Oké.
-Jól van. -Szóval, most akarod kezdeni?
-Nem állsz készen? -Tessék? Mi az?
-Folyton készen állok. Gyerünk! -Akkor jó.
LÁNYOK QUINN
Tudom, azt mondtam nektek, jól vagyok.
Hazudtam. Nem vagyok jól. Szükségem van rátok. Gyertek át!
ANGIE - Quinnie! Úton vagyok. TYE - Tarts ki! Tíz perc múlva nálad.
Nagyon köszönöm, hogy eljöttetek.
Olyan hülyének érzem magam, hogy folyton Mike-ról és a Vogue-ról áradoztam.
-Bárcsak elmondtad volna a Pride-on. -De nem csak a Vogue-ról van szó.
Hanem mindenről. És semmiről.
Annyi mindenem van. Mi bajom van mégis?
-Ne érezz bűntudatot az érzéseid miatt! -Kemény időszakon vagy túl.
És ha szidni akarod Isabelát, benne vagyok. Kezdhetjük a fogaival.
-Gyönyörű fogai vannak. -Leszarom.
Ha rajtam múlik, mindene elcseszett.
-Köszönöm. -Szívesen.
Úgy érzem, szabadságra kell mennem az életemből.
El akarok felejteni mindent.
Tudod, hogy hangzik ez?
Egy középkorú fehér nő, aki emlékiratot ír arról, hogy érzi magát?
-Mint Camille a diploma megszerzése után. -Igen. Eléggé kiborult.
Szabotálta volna a jövőjét, nem akart ledoktorálni.
-A Puerto Ricó-i utunkig. -Puerto Rico!
Puerto Rico!
Istenem! Az az út tényleg segített neki. De az akkor volt.
Ez meg most van, és ugyanolyan barátok vagyunk.
Igen, de Camille helyett most veled foglalkozunk.
Az az út olyan sokat jelentett.
Talán a szigetnek még mindig van gyógyító varázsa.
Semmi akadálya. Feltéve, ha Tye fizeti a nagy részét.
Szívesen költök erre.
-Első osztályt és lakosztályt kérek. -Ne túlozz!
Egy csajos kirándulás Puerto Ricóba.
-Basszus, igen! -Ez az!
Igen!
-Jó móka lesz. -Hol van Camille? Itt kéne lennie.
Írj neki megint!
Előfordul, hogy a sebezhetőséget nem lehet elrejteni.
Nincs maszk. A gyengeség megmutatkozik, és az élet egy pillanat alatt megváltozik.
A fenébe!
Camille, mit tettél?
A feliratot fordította: Bóta Judit
Kreatív supervisor Katalin Horvath-Racz