V přírodě je zranitelnost synonymem pro slabost,
která téměř vždy končí smrtí.
Proto mořská želva stráví své první okamžiky života úprkem do vody.
Zpomal a staneš se potravou pro ptáky.
Lidé, obzvláště černoši,
kteří v životě čelí mnoha obtížím,
se někdy v maskování své zranitelnosti zdokonalí natolik,
že vůbec není poznat, jak se doopravdy cítí.
Změna plánů, kámo. Camille nedorazí.
-Zajímavý zvrat. -Jo.
Přišel jsem místo ní, abych ti řekl, abys toho už nechal.
-To říká ona nebo ty? -Já za ni.
Proč mi to nepřišla říct sama?
-Nejsi zas tak důležitý. -Ne?
-Ne. -To říká ona nebo ty?
-Jo. -Kdo z vás říká to „jo“?
-Co to meleš? -Nevím.
Přestaň jí psát.
Proč by tě posílala, když byla včera na Kolumbijské v pohodě?
-Vy jste se včera viděli? -A ona ti to neřekla. Dvojitý zvrat.
-Řekla ti, abys sem přišel? -Zapomněla mobil, viděl jsem tvou zprávu.
Ona má před tebou tajemství a ty jí lezeš do mobilu.
To vám ta pohádka se šťastným koncem hezky začíná.
Jo, začíná. A ta tvoje zpráva, jaký jste skvělý tým, je blbost.
My jsme tým. Vybrala si mě. Ne tebe.
Kámo, ta zpráva byla o práci. Nabídli nám grant.
-Grant? -Jo.
To je, když ti nadace zaplatí za výzkum.
-Nejsem blbej, vím, co to je. -Tak o co jde?
Hledá si novou práci. Takhle by se zviditelnila a mohla si říct o víc peněz.
Proč odmítla?
Protože se bála, že ti bude vadit, že pracuje se svým ex.
Já ji miluju, nechci, aby se kvůli mně vzdávala práce.
-Měla souhlasit. -To určitě měla.
-Promluvím si... -Promluvím si s ní.
Promluv si s ní.
Chápeme ale, že chodí se mnou a s tebou to bude jen o práci, jo?
Na účet podniku. Užijte si Pride, pánové.
Tohle je teprve zvrat.
-Ahoj, zlato. Promiň za tu párty. Já... -Zapomnělas tohle?
Ano. To byl ale dlouhý den.
-Ahoj. -Ahoj.
To vypadá dobře.
-Ty vypadáš dobře. -Díky.
-Kde jsi byla? -U Pruittové a pak u děkana.
Bylo to brutální. Asistentka dr. Pruittové ukradla půlku projektu Seneca Village
a předstírala, že je černoška. Byla to běloška z Floridy.
Nikdy jsem nepochopil, proč bělošky předstírají, že nejsou bělošky.
Co chtějí? Větší rozdíly v platech?
Nebo je to rasismus? Nebo jen pouhá žárlivost?
-Protože, víš jak... -Jasně, chápu.
Takže Kolumbijská teď od nás vyžaduje dokumenty o našem původu,
což znamená, že potřebuji svůj rodný list,
což znamená, že musím za mámou.
Ale sama tam jet nechci, jel bys se mnou? Jen na otočku?
-Jsem tu pro tebe. -Jo, to jsi.
-Co ty jsi dělal celý den? -Nic moc.
Sešel jsem se s tvým Jamesonem.
Zaprvé, není to žádný můj Jameson.
A jak sešel? Schválně?
Byl to zmatek. Poslal jsem ti zprávu.
A cinklo ti to tady ve stejnou chvíli, kdy on ti psal, ať se sejdete.
Byla to docela náhoda. Tak jsem tam šel.
-To je divné. -Vypadalo to, že po tobě pořád jde.
-Ne. -Jo, máš pravdu.
Promluvili jsme si a ukázalo se, že jde o ten grant, co jste dostali.
A myslíme si, že bys to měla vzít.
Pánové to probrali a rozhodli se, co mám já dělat.
To je totálně uhozené. A to nemluvím o tom, že mi čteš zprávy.
-Co to má být, Iane? -Tak to nebylo.
Hned jsem ti to řekl. Já tu žádná tajemství nemám.
-Co tím chceš říct? -Proč jsi mi to neřekla?
Aha, to náhodou přišla i zpráva od mé doktorky,
nebo mi čteš i e-maily?
Nebylo to tajemství. Jen jsem potřebovala pár dnů, abych zpracovala to,
že možná nemůžu mít děti.
Cože?
Počkej. O tom jsi...
Já myslel to, že jste se s Jamesonem viděli v práci.
-Co se děje? -Jde o počet... O vajíčka.
Takže ty už ty výsledky testu plodnosti máš?
-A procházíš si tím sama? -Chtěla jsem ti to říct.
Jen... Je zdrcující zjistit, že naše plány
možná nebudou fyzicky proveditelné.
Mohli jsme se přece navzájem podpořit.
Chci říct, že jsme mohli...
Proč? Myslel jsem, že tohle tajení do poslední chvíle už máme za sebou.
Tak co jsme? Partneři? Nebo spíš nějaká pitomá falešná běloška,
-co předstírá, kým je? -Nejsme falešná běloška, Iane.
Už to bude.
-Co mi to připomíná? -Dobré ráno, Zoe.
Sakra, já zapomněla.
Už běžím.
Díky, Paule.
Tak jo.
Pošťáci teď rozvážejí i heroin?
Ha, ha. Ne, jde o plodnost. Nechávám si zmrazit vajíčka.
A to jsem si myslela, že jsi v pohodě. Ty chceš děti?
Chci možnosti. Mám zdravotní problémy a...
Tohle začíná vypadat jako hovor o osobních věcech.
Takže kdybych ti řekla, že se bojím jehel
-a potřebuju pomoc... -To ne.
Fajn.
Díky za jednu z nejlepších nocí, jakou jsem kdy zažila.
A ty víš, že laťka je vysoko.
To teda.
Nejsi zas tak velká.
Nemůžu najít lubrikant, ani podprdu, takže si klidně nech obojí.
-Díky. Jsi moc hodná. -Díky.
Ahoj, nejste náhodou některá zdravotní sestra...
Zdravotní sestra, která by mohla... Asi ne.
To už byli všichni? Haló?
-Já jsem ta druhá? Poznalas mě jako první. -To nikoho nezajímá.
Ty blbá krávo.
Ty jsi blbá kráva. Naděláš si ze mě do kalhot!
Kdo je blbá kráva teď?
zahraniční nemovitosti u vody
Luxusní nemovitosti u vody Hledejte mezi nemovitostmi z celého světa
Nemovitosti u jezera Como To nejlepší z Itálie za vašimi dveřmi.
126 nabídek v Cannes, Francie
Bydlete na jihu Francie jako filmová hvězda.
last minute letenky
22 last minute nabídek Poznejte svět za pár dnů.
Odjeďte narychlo Ráj je blíž, než si myslíte
Krátké plavby Vyplujte ještě dnes
Co je to se mnou?
Překvapil jsi mě v práci.
Překvapil? Řekla jsi mi, kdy máš pauzu na oběd, a kde najdu tvůj karavan.
A ujistila ses, že jsem na seznamu, aby mě sem pustili, takže...
-Vraťme se k tomu překvapení. -Překvapení.
První scéna pošťačky Ebony je oficiálně hotová.
Své „poprvé“ jsem si na Hallmarku odbyla.
Jak to šlo?
Dnes jsem doručila spoustu pošty a každý můj třetí řádek byl „Veselé Vánoce.
Veselé Vánoce.“
Je to hodně bílé. Bílé jako „chci mluvit s vaším nadřízeným“.
Na oběd mám jen hodinu. Můžeme si dát buď jídlo nebo sex.
Nejdřív se tě musím zeptat na něco nepříjemného.
Já to věděla. Že jsi až moc dobrý. Co? Jsi ženatý? Jdeš sedět? Podporuješ Trumpa?
Nic z toho. Ty máš tedy za sebou věci.
Vůbec nemáš tušení.
Mám narozeniny. Dnes večer pořádám párty. Chci, abys přišla.
A než něco řekneš, vím, že se scházíme teprve krátce,
že je moc brzy na seznamování s přáteli, a že bych měl dělat, že je mi to fuk.
-Ale já se s tebou chci pochlubit, Angie. -Sakra, jsi až moc dobrý.
Znamená to souhlas? Protože k narozkám si nepřeji nic jiného než tebe.
-Jestli řekneš ne, musím tu párty zrušit. -Ano. Ráda přijdu.
Kašleme na oběd a jdeme na to. Potom si promluvíme o párty.
Jmelí.
Jak je možné, že mám takové štěstí?
Všechny strany souhlasí s tím, že jakmile dnes proběhne platba,
má klientka bude zbavena všech dalších závazků.
Pan Jones též v budoucnu nesmí mou klientku za žádných okolností kontaktovat.
A tady jsou vaše peníze.
Jeden milion pět tisíc osmdesát osm dolarů a dvanáct centů. Je to přesně.
-Samozřejmě. To bude asi vše. -Souhlasím.
-Tye. -Vůbec to nezkoušej.
Jdeme, June.
Tady je naše diva, Angie.
-Ahoj. -Ahoj.
Zrovna jsem Terri říkala, jaká je s tebou na place zábava.
A že můj manžel zase pije.
Ale hlavně, jak jsi zábavná. Když jsem dnes ráno odcházela, balil se.
-Veselé Vánoce. -Další oběť.
-Někdo je tu připravený na párty scénu. -Ukážeš mi, jak vypadá?
Protože já mám na sobě hadry z výprodeje a vlasy, co žadoní o úpravu.
-Jsi vtipná. Tebe nejde nemít rád. -Co myslíš?
Myslím, že je to perfektní.
To myslíš vážně? Tohle přece není žádný styl.
Nebuď na sebe tak přísná.
Nejsem přísná na sebe, to spíš na tebe.
K popukání. Tebe nejde nemít rád.
Ale jestli se toho chceš ujmout sama, věřím ti.
Uvidíme se na place, divo.
Není to jen v tvojí hlavě.
Já tedy ano, ale ta situace ne.
Countess Vaughnová? Panebože. Promiňte, že jsem vám ukradla roli.
Nemyslím to zle, ale když se podívám na tvůj účes a šaty,
mělas je poslat do háje už na začátku, zlato.
Není to fér. Máme hrát a ještě si dělat vlasy?
Hraju ve filmu, který se mi nelíbí.
Hrála jsem v muzikálu, který se mi nelíbil, a ze kterého nic nebylo.
Cítila jsem se líp, když jsem byla nezaměstnaná.
Možná bych měla prostě...
To ne. Co ta malá černoška, která hltá filmy na Hallmarku?
Chceš, aby tě viděla, ne?
Za 20 minut musím být na place. Co mám s těma vlasama dělat?
To, co musí každá černoška udělat, když se něco pokazí.
Poradit si sama.
Ne.
Pro MIKEA Dlouhý den v práci.
Nechci ti kazit párty. Oslavíme to zítra.
MIKE Přijď. Slibuju, že to bude skvělý večer.
PRO MIKEA: Nebyla by se mnou zábava, promiň.
QUINN JOSEPHOVÁ
Takhle oblečenou tě neznám.
Co to má být? Ležérní streetwear nebo tak něco?
Nevadilo mi počkat
a nejsem naštvaná, ani když máš 48 minut zpoždění.
Složité ráno.
To chápu. Jsem královna složitých rán.
Včera skončila další chůva,
zrovna když jsem byla na Pilates a byla to velká komplikace.
A uznávám své bělošské privilegium.
Ale až příště nebudeš stíhat, napiš. Čekat tady je dost trapné.
Samozřejmě šla zrovna kolem moje vyhublá švagrová
a zeptala se mě, proč vypadám tak podezřele.
Myslíš, že ta liposukce pomohla? Přijde mi, že mám ty boky pořád stejné.
Lžou, víš? Ty kliniky.
Slibují, že tě zbaví pár centimetrů a kilo...
Můžeš na chvíli držet hubu?
Prosím?
Meleš pořád dokola ty samé kraviny.
-Musíš ze sebe být hrozně unavená. -Co se děje?
Děje se to, že jsem změnila názor. Tohle nepůjde.
Musím zavřít obchod.
To je tak bizarní. A musím říct, že i bezohledné.
Quinn, musíš mi upravit ty šaty, co jsem si u tebe koupila.
Musím? Opravdu, Jill?
Quinn, je všechno v pořádku?
-Všechno je kurevsky skvělý. -Quinn!
Jak je tohle vůbec možné? Proč nemůžu mít jeden den jen pro sebe?
Mohla bych si zkoušet šaty. To se mi líbí.
Jsi vzhůru, mami?
-Co se děje? Camille? -Sakra.
Ahoj, mami.
-Kdo tě poslal? -Nikdo.
-Ahoj. -Ahoj.
-Co to je? -Není to krása?
To je dort ve tvaru krocana.
Mám ho z Etsy. Já vím, nemohla jsem odolat.
-Není krásný? -Jo.
-Nebudeš to jíst, že ne? -Ale prosím tě, celé ne.
-A mám tě. Není to skvělé? -Ale mami, vždyť je léto.
Od té doby, co jsem vyměnila baterie, se kočky schovávají. Frisbee.
Pizza Cup.
-Víš co? To mi něco připomnělo. -Mami, já už budu muset jít.
Přišla jsem si pro rodný list a kartičku sociálního pojištění,
tak jestli víš, kde jsou...
Podívej, co jsem našla, když jsem hledala jmelí.
Panebože.
Vzpomínáš? Nemohla jsem tě od toho dostat pryč.
Jo.
Pojďme to zapojit a zahrát si jako dřív.
Mami, nikdy jsme spolu videohry nehrály.
Ale ano.
-Ne, nehrály. -Hrály jsme je pořád.
Ne, nehrály. Koupila jsi mi to, když táta umřel, abych se zabavila.
Proč vždy začneš o tom mrtvém rodiči a ne o tom, který je pořád tady
-a snaží se tě rozveselit? -Tak jo.
Dobře.
Už vyrazím. Musím jet.
-Jsem tu úplně sama. -Jo, mami. A čí je to vina?
To dáš, holka. Je to jen blbá jehla.
Jen blbá jehla. Tak jo.
Ne. Zvládla jsi už horší věci.
Vybudovala jsi firmu z ničeho. Jsi lev.
Zvládneš do sebe píchnout jehlu. Raz, dva, tři.
Ty jsi to neudělala. Tak jo.
-Nechtěla jsem tě rozzlobit, mami. -Já se snažím, Camille.
Já vím. Jen bych si přála, aby to bylo jiné.
Říkala jsem si, že by tě videohra rozveselila jako dřív.
Mám fotky, na kterých se směješ.
-Ale to nemění nic na tom, že byl mrtvý. -Jdi pryč. Bože.
Když nebudeš mluvit o špatných nebo smutných věcech, nezmizí.
Nemůžeš se jim vyhnout.
Myslím, že toho máme společného víc, než jsem myslela.
Už půjdu. Ten rodný list vyřeším později.
Počkej.
Důležité věci mám vždy po ruce.
SOCIÁLNÍ POJIŠTĚNÍ
Nemůžu uvěřit, že jsem to nikdy předtím neviděla.
To jsou tvé první Vánoce.
Jinou nemám, tak jsem si ji schovala.
Tak.
Teď ji mám taky.
-Nevěřím, že jsi sem přišel. -Nemohl jsem odejít bez rozloučení.
Ale jo, klidně mohl.
Ne. Víš co? Vrať se zpátky. Tohle si poslechneš.
Kvůli tomu, že jsem ti dala peníze za nic, jsem musela zrušit plány na spuštění
další seznamky s názvem „P pro polyamorní vztahy.“
-To je dobrý nápad. -To si piš. Já jiné nemám.
Budu jich mít čím dál tím víc a budu bohatnout,
zatímco tobě zbude jen to, cos mi ukradl.
Doufám, že jsi na sebe pyšný. A teď vypadni.
Ne, vrať se sem, sakra.
Přestaňte mlátit těmi dveřmi, mám schůzku na Zoomu.
Pardon.
Tu noc, co jsi odešel, jsi říkal, že nemám žádné skutečné vztahy.
Nebyla to pravda,
ale potřebovala jsem to slyšet, abych přehodnotila svůj milostný život,
což bylo skvělé, děkuji ti.
Ale něco ti řeknu. Jaký život vedeš ty?
Co ty máš za vztahy, když jsi za celou tu dobu
nepotkal nikoho nového?
Neposunul ses dál?
Místo toho máš pořád vztek a snažíš se mě obrat o byt a peníze?
Ptal ses, co se mi stalo, ale sakra, co se stalo tobě?
Ano, utekla jsem, abych našla život.
Ty to musíš udělat taky.
Tady. Nemůžu. Není to moje.
-O co ti sakra jde? -O nic.
Myslel jsem... Nevím. Že když ti ublížím tak moc, jako ty mně, že se mi uleví.
Ale je mi hůř.
Bez ohledu na to, kolik peněz dostanu, ty jsi prostě pryč.
A máš pravdu. Nemůžu jít dál.
A že jsem se snažil. Ale všechny nakonec odešly taky.
-Nechtěj, abych tě litovala. -To nemusíš. Dělám to za nás oba.
Už půjdu.
Není třeba práskat dveřmi. Berme to jako hotovou věc.
Ale jsem opravdu ohromený tím, cos dokázala, Tye.
Moc se omlouvám.
To je v pořádku, klidně plač.
Je to... Ne. Je to...
Sakra. Do háje.
Tak s tímhle teď nic neuděláš. Tak jo.
Říkal jsem ti, že bez tebe to nejsou narozeniny.
-Ale co tvoje párty? -Moje přání bylo důležitější.
Jdu nahoru.
Tak jo, jdu na to.
Ne. Dobře. Teď to vyjde.
Sakra. Tak teď.
-Ve filmu to vypadá tak snadně. -Já ti zabzučím. Byt 3-F.
-Tak jo. -Vypadám příšerně.
-Takhle o mojí holce nemluv. -„O holce.“
-Nevěřím, žes zazdil vlastní párty. -Nevěřím, žes nepřišla.
Měla jsem příšerný den v práci.
Černošku nejsnáz urazíš skrz její vlasy.
Teď jsem tady, abych ti zlepšil náladu.
Protože nám z mých narozenin zbývá ještě 15 minut.
-Tak jo. Kde máš dort? -Našla ho krysa.
-To bylo rychlé. -Rychlé může být dobré.
Dáme rychlovku.
-Rychlovku? Vážně? -Jo.
-Vážně. -Dobře.
Pokud sundáme masku a postavíme se svým obavám, můžeme se osvobodit.
Hlavně mě nezabij. Co tam dole děláš?
-Mám hotovo už od prvního „nezabij mě“. -Já to ani necítila.
Panebože, moc ti děkuju.
Kdykoliv.
A někdy může být odhození masky komplikovanější.
Už zavírám. Byl to dlouhý večer.
Dlouho tě nezdržím. Mám tě pozdravovat od mámy.
Super.
-Jak se jí daří? -Už jsem zažila horší návštěvy.
Ale došlo mi, co všechno máma udělá,
jen aby se vyhnula nepříjemnému rozhovoru.
A já dělám totéž.
Jako by nemluvit o tom a tvářit se, že všechno je zalité sluncem,
nějak pomohlo.
Takový vztah mít nechci.
Náš vztah takový nebude, Cam.
Jo, ale já mám před tebou tajemství a ty mi projíždíš mobil.
Trochu mi to mámu připomíná.
Měla jsem ti říct, že za mnou Jameson přišel.
I o těch výsledcích. Prostě jsem zpanikařila.
Nevěděla jsem, jak budeš reagovat.
No tak, zlato. Snad už mě znáš.
A existují i jiné způsoby, jak mít děti. Adopce, náhradní mateřství...
Když budeš chtít, můžeme si vzít i Angie.
Hele, jestli nám to tentokrát vyjde,
vyřešíme to společně, ano? Žádná tajemství.
Proto to děláme, chápeš?
Díky.
-Tak co bude dál? -Nejdřív Jamesonovi řeknu, že...
Budu s tebou dělat na tom grantu. Ne kvůli tomu, že to tak s Ianem chcete,
ale protože důvod mého odmítnutí
spočívá v tom, že jsem nechtěla řešit své mateřství, což je blbost.
Je to skvělá příležitost, hodně nás to zviditelní
a já potřebuju novou práci, takže jdu do toho.
Ano. Díky. Já... To je super.
Ale pamatuj si tenhle okamžik, kdy ti došlo, že pracovat se mnou není lehké.
Bez tebe bych to nedokázal.
Nemusíš tak přehánět, už jsem souhlasila.
Ne, bez tebe by ten grant neschválili, takže...
Beze mě? Proč?
Proč? Lidi tě poslouchají online. Jsi úžasná.
Jsem úžasná?
Takže po letech, kdy jsem byla méně úžasná,
nebo možná jen maličko úžasná, se mi konečně plní sen o mé úžasnosti?
-Víš, jak to myslím. -Ne, nevím.
Asi bychom si měli udělat plán. Počítač.
-Sváča. -Dobře.
A starý dobrý playlist profesorky Parksové.
Podívejme.
-Tak jo. -Chceš začít teď hned?
-Ty nejsi připravený? -Pardon, co jsi říkala?
-Já jsem vždy připravený. Jdeme na to. -Jen se ptám. Tak jo.
HOLKY QUINN
Vím, že jsem říkala, že jsem v pořádku.
Lhala jsem. Nejsem. Potřebuju vás. Přijďte ke mně.
ANGIE: Quinnie!!! Už jedu. TYE: Vydrž, jsem tam za 10 minut.
Díky, že jste přišly.
Cítím se trapně, že jsem pořád jen mlela o Mikeovi a Vogue.
-Kéž bys mi to řekla na tom pochodu. -Tady nejde jen o Vogue.
Mám pocit, že jde o všechno. A o nic.
Mám toho tolik. Proč jsem tak smutná?
-Kvůli pocitům se nesmíš cítit provinile. -Zažila jsi pár drsných měsíců.
A jestli chceš Isabelu pomlouvat, jsem tady. Můžeme začít u jejích zubů.
-Má krásné zuby. -To je mi fuk.
Všechno na ní bude příšerné, až se k tomu dostanu.
-Díky. -Nemáš zač.
Mám pocit, že bych si měla dát od svého života pár dnů pauzu.
Na všechno zapomenout.
Víš, koho mi připomínáš?
Bělošku ve středním věku, která se chystá napsat paměti o svých pocitech?
-Camille po promoci. -Jo, to byl děs.
Chtěla sabotovat svou budoucnost, vykašlat se na postgraduál.
-Dokud jsme neodjely do Portorika. -Portoriko.
Portoriko.
Panebože, ta dovolená jí tenkrát strašně pomohla. Ale to bylo tenkrát.
A teď je teď. A my jsme pořád ty stejné kamarádky.
Rozdíl je v tom, že nekroužíme kolem Camille, ale kolem tebe.
Ta dovolená byla úžasná.
Možná má ten ostrov pořád nějaké ty kouzelné schopnosti.
Nemá to žádné nevýhody. Kromě toho, že většinu bude muset zaplatit Tye.
Za tohle zaplatím ráda.
-První třídu a apartmá, prosím. -To už přeháníš.
Další dámská jízda v Portoriku.
-Tak jo, krucinál. -Ano!
Ano.
-Bude to sranda. -Kde je Camille? Měla by tu být.
Napiš jí znovu.
A někdy je zranitelnost tak všeobjímající, že ji nelze ukrýt.
Žádná maska nefunguje. Slabost je třeba projevit a život se v okamžiku změní.
Sakra.
Co jsi to provedla, Camille?
Překlad titulků: Tereza Nesvačilová
Kreativní dohled: Kateřina Hámová