VISI PERSONAŽAI IR ĮVYKIAI ŠIAME SERIALE IŠGALVOTI.
BET KOKS ĮVYKIŲ AR ASMENŲ, GYVŲ AR MIRUSIŲ, PANAŠUMAS
YRA VISIŠKAI ATSITIKTINIS.
Yra žinių iš Tamar?
Yra Pelėda, bet jis prarado ryšį su Tamar.
Surask ją.
Ir vėl susitikom.
- Kaip sužinojot, kur aš? - Gasemis.
Buvai sulaikyta prie jo restorano.
Maniau, jis nuves mane iki tavęs.
Alio.
Mano ginklas nutaikytas į jūsų agentę.
Tai tiesa.
- Ko jūs norit? - Aš noriu…
niekada nebematyti jos veido.
Ar nutuoki, ką per tave iškentė mano žmona?
Aš noriu to, ką esat mums skolingi.
Kas tai?
Saugus išvykimas.
Naujos tapatybės.
Prieglobstis Norvegijoje Nahid ir man.
Ištraukit mus iš Irano!
O kodėl turėtume tai daryti?
Todėl, kad mainais jums duosiu
viską, ką žinau apie „Sepah“ operacijas.
Neblogas pasiūlymas.
Bet kodėl dabar?
Mane ėmė įtarinėti.
Tamar?
Žinau, kad Nahid nori išvykti.
Tai jei visa tai dėl jūsų žmonos,
ji gali būt mūsų draudimas.
Jei bandysit mus apmauti, Kamali,
paimsime ją įkaite.
Mūsų vietoje jūs darytumėte tą patį.
Aš suprantu.
Tuomet sutarta.
Skubiai siųskit taktinę grupę į Kamalio butą!
O jūs traukitės iš ten, kur esat. Laukit naujų koordinačių.
Kol patvirtinsim, jog jo žmona pas mus.
Važiuojam.
Kažkas skambina Raminui.
- Kas? - Apgalvojau tavo pasiūlymą.
„Apgalvojau tavo pasiūlymą.“
Aš pasirengęs kalbėti.
Gerai.
Raminai, klausyk!
Jei bandysi mane apgauti, aš jį užmušiu. Aišku?
Jo gyvybė –
tavo rankose.
- Duodu žodį. - „Duodu žodį.“
- Kur? - „Kur man būt?“
Tu žinai, kur.
„Tu žinai, kur.“
SKAMBUTIS BAIGTAS
Turit jo telefoną. Sekite.
Turi padėt mano draugui.
Gasemis juda.
Praneškit Pelėdai.
Laikyk čia užspaudęs.
Negali susiūti?
Kulka pažeidė pagrindinius organus.
Per didelis kraujavimas. Neįmanoma to užsiūti.
Neabejoji?
Pasienio karo metu dirbau karo mediku.
Angoloje.
Mano draugas irgi panašiai buvo sužeistas.
Morfinas.
Jis rusiškas, senas, gal numalšins šiek tiek skausmo.
Jį reikia vežti į ligoninę.
Tai būtų tik atidėtas mirties nuosprendis.
Klausyk, Isa.
Esu matęs tokias žaizdas.
Jis neišgyvens.
Bet jei nori jam padėtiš tiesų padėti,
suleisk jam visą buteliuką.
Ne.
Tuomet gal nusisuk?
Manai, tai reiškia, kad laimėjai?
Aš taip nemanau.
Mane pykina nuo to, ką darau.
Bet kitos išeities neturiu.
Viskas.
Užjaučiu.
Tamar, lauk Pelėdos.
Laukiu žinių iš savo žmogaus Teherane.
Išjunkite variklį.
Kalbėkit su juo.
Nahid. Labai įdėmiai paklausyk.
Jie padės mums išvykt iš šalies.
Viskas baigta.
Ar supranti, ką tau sakau?
Taip.
Farazai, aš suprantu, ką turi paaukoti.
Tu to nori.
Tu esi to verta.
Ačiū tau, Farazai.
Ačiū tau už palaikymą.
Gerai.
Pasiruošk, gerai?
Gerai.
Lauksiu už durų.
- Kur Pelėda? - Už minutės kelio.
Lipk lauk!
Judinkis!
Į vidų.
- Ką jūs darot? - Tylėk.
Būtų mano valia, nušaučiau už mano mašinos vagystę.
Sėsk!
Ką tai reiškia?
Maniau, mes susitarėm.
Jei triukšmausit, jūsų žmonai bus blogai.
Mes grįšim jūsų, kai baigsim.
Ką baigsit?
Jumis negalima pasitikėti.
Turim žinių apie mokslininką.
- Praneškit. - Mes vėl mašinoje.
Iki taikinio penkios minutės.
- O Kamalis? - Šaltame sandėly.
Jį pirmą derėjo pašalinti.
Tai ne tavo reikalas.
- Ką? - Leidai mums išsiskirti.
Aš?
Tu leidai jam paimti mašiną.
Išėjau tau padėti. Nežinojau, kas tau.
Na…
Ačiū.
Matai? Tas taškas.
Ramino mašina sustojo.
Aš matau.
Palauksiu čia.
Jei kas, bėk.
- Neabejoji? - Tikrai ne.
Mes vietoje.
- Matote vaizdą? - Taip.
Veiksmų planas?
Lauksim, kol Raminas jį išves, o tada jį nustebinsime.
Isa!
Važiuoja du ekipažai.
Turime problemą.
Kai ką sužinojom iš „Sepah“ radijo kanalų.
Į jūsų vietą juda komanda.
Ką? Kaip?
Kamalis?
Negali būt. Palikom jį be telefono.
Be to, užrakinom jį dar prieš tai, kai sužinojom, kur vyksta Raminas.
Tuomet Gasemis išduoda savo draugą.
- Kiek laiko turim? - Devynias minutes.
- Reikia eit į vidų. - Per galinį įėjimą.
Tu vis dar čia.
Tavim dėtas, jau būčiau pakeitęs keturias vietas.
Tu vienas?
Tik tu ir aš.
Ginkluotas?
Nesakei, kad ateičiau be ginklo.
„Sepah“ artėja.
Pašviesk man.
Mesk jį šen.
Ramiai…
Mes nepažįstami.
Aš Raminas.
Žinau, kas jūs.
Malonu.
Aptikot taikinį?
Čia tikras labirintas.
Išdavikas!
Vėl tu apie tą patį…
Tu man sakai? Čia aš blogas?
Aš, apeidamas sankcijas, gaunu maisto, vaistų,
prekių savo žmonėms, kad jie nekentėtų, ir aš čia blogas?
- Ką tu darai? - Mes priešinamės!
„Sepah“ mina jums ant kulnų.
Kaip priešinsies, jei būsi negyvas?
Jis teisus.
Žinai, kad jis tave grąžins režimui?
Pelningas verslas, tiesa?
Gal tai mano mažiau bloga išeitis.
Prisiekiu gyvybe.
Gausiu tau pasą,
namus,
mašiną, net pinigų, bet tau teks išvykt į užsienį.
- Tu nebegali čia likti. - Nekalbėk niekų.
- Žinai, ko noriu. - Užtikrinsiu tau saugumą.
- Palikt tėvynę? Ar aš beprotis? - Užtikrinsiu.
Kaip draugas.
Važiuok!
„Sepah“ čia!
- Tu juos atvedei! Šunsnuki! - Ne.
Nė iš vietos!
Madžidai, likę saugokite vartus.
Greičiau!
Sėskis ant grindų. Sėsk!
Sėdėt!
Aš neturėjau išeities.
Mes turim išeiti.
Eime su manim, daktare.
- Greičiau! - Stot, „Sepah“!
Stot! „Sepah“! Žemyn!
Ar čia yra kas nors?
Pala.
Lik čia.
Klausyk jos ir nekalbėk, jei nori likt gyvas.
Prašau nešaudyti!
Kas toks? Ką čia veiki, po galais?
Kas aš?
Aš kvailys, kuriam nė velnio nemoka čia už valytojo darbą.
Apie šaudymus manęs neįspėjo!
Šito nebuvo darbo aprašyme!
Aš įsėsiu į savo mašiną ir dingsiu iš čia!
Nejudėt!
Kas per triukšmas? Kas ten vyksta?
Kas tu?
Eime.
Į mašiną.
Lipkit!
Mokslininkas pas mus.
Kokia jo būklė?
Jam šokas. Nežymiai sužeistas.
Siunčiame jus į saugią vietą.
Vykite ten nedelsiant. Ruošiamės eksfiltracijai. Tamirai.
Paduok jam.
Prilaikykit ranka.
- Kur mane vežat? - Tylėt.
Ką ketinat daryt? Nušaut mane, nudurt?
Man nerūpi.
Jūs nė nenutuokiat, ką man teko išgyvent.
Aš nesu sumautas mėsos gabalas.
Jūs Mosadas.
Jis atskiria hebrajų kalbą.
Duokit jam medalį.
Ne dėl hebrajų, o dėl nuožmaus efektyvumo.
Ką Musavis jums rodė sandėlyje už miesto?
Aš to niekam nesakiau. Kaip sužinojot?
Ką jis jums rodė?
Jis norėjo, kad nustatyčiau vieną inžinerinį komponentą.
Branduolinio įrenginio detalę?
Galbūt. Taip.
Ką jie siūlė?
Jie sakė, jei padėsiu režimui,
man tai išeis į naudą.
Aš atsakiau jiems, kad nesileisiu šantažuojamas.
- Ar jie norėjo daugiau pagalbos iš jūsų? - Nežinau.
Jie žinojo, ką turėjo.
Gal jie norėjo pažiūrėti, su kuo sutiksiu aš.
Ar čia yra pirmos pagalbos rinkinys?
Sėskite.
Einu pranešti kontorai.
Parodykit.
Ne, viskas gerai. Niekis.
Prašau, aš tik pažiūrėsiu.
Atleiskit.
Nieko tokio.
Viskas baigta.
Reikia, kad pristatytumėt jį į Tel Avivą apklausai.
Ar dar ką nors turim žinoti?
Yra pora dalykų, kurie ne iki galo aiškūs.
ERIKAS VIKTORAS PETERSONAS PIETŲ AFRIKA
Jis dalyvavo Izraelio branduolinėje programoje devintajame dešimtmetyje.
Mums reikia sužinot, ką jis pasakė iraniečiams.
Ir dar kai kas.
Dėl tavo agentės.
Ar gabensite mane į Izraelį?
Galbūt.
Manot, kad jūsų žmonės, jūsų vyriausybė praneš pasauliui?
Jūs turėtumėt dabar būt Evino kalėjime.
Neabejoju, mūsų politikams smagu bus parodyti, kad nesate ten.
Po visko, ką esu gyvenime pasiekęs, mane prisimins dėl šito.
Jums dar pasisekė.
Ne visi iš čia išvyksta gyvi.
Galiu nueit į tualetą?
Eikite.
Lauk nuo mano mašinos! Kur mano telefonas?
Nereikia. Atleiskite!
Šunsnukis.
- Tardymo skyrius. - Čia aš.
Pasakysiu tau numerį. Sek jį.
912, 36, 9625, 85.
Jie ketina išvežt jį iš Irano.
O dabar turim vėl keist vietą.
Kai reikalai aprims, vėl pervešime jį.
O kaip Farazas?
Jo perėjimas į mūsų pusę būtų didelė mūsų kontoros pergalė.
- O Nahid? - Ji – susitarimo dalis.
Tau tai nepatinka.
Nesuprantu šito susitarimo.
Vieną dieną jie nurodinėja žudyt savo agentus,
o kitą mes rūpinamės Farazu Kamaliu.
Ir dar kai kas.
Kontora liepė tau atgabenti mokslininką.
Asmeniškai.
Tu vyksti namo.
Bet tu puikiai pasirodei, mano Tamar.
Mes abu puikiai padirbėjom.
Aš esu kitų laikų relikvija.
Man metas trauktis.
Geras agentas žino, kada turi pasitraukti.
Pasiilgsi manęs?
Buvo malonu kažkuo rūpintis.
Einu pakeisti mašinos numerius.
Valgykit. Cukrus padeda atsigaut nuo šoko.
Jau į arbatą įsidėjau keturis cukraus.
Ačiū.
Turit vardą?
Mano duktė Džen panašaus amžiaus.
Seniai jos nemačiau.
Ar ji nors kartą lankėsi Irane?
Ne, nė karto.
O dabar ir aš nebegrįšiu į Iraną.
Jums dėl to liūdna?
Prisiriši.
Bent jau aš prisirišau.
Norėjau, kad mano darbas būtų prasmingas šiai šaliai.
Toks grožis.
Iranas tapo man lyg apsėdimu. Ir gana brangiu.
Džen sakė, kad ir kur būčiau, mintimis visad buvau Irane.
Jūsų mintys, mano širdis.
Aš gimiau čia.
O dabar jūs čia priešė.
Ne.
Aš nežiūriu taip į tai.
Aš tokia kaip jūs.
Aš irgi troškau prasmės.
Jaučiuosi lyg palikčiau…
Nebaigtą reikalą.
Mes nevaldom savo ateities, tiesa?
Kaip žmogui išvengti to, kas numatyta?
Ar jis gali pabėgt nuo lemties?
Ferdousi.
„Šachnamė“. Taip, žinau…
Nuskausminamųjų?
Prašyčiau.
Visiems ekipažams šalia Sepideh g. 23,
panašu, teroristas paėmė įkaitą.
Elkitės itin atsargiai.
Aš turiu klausimą.
Kaip jūs radot mane tame sandėlyje?
Tikrasis klausimas, kodėl Raminas skambino „Sepah“?
Deja, skambinau aš.
Išvertė Egidija Namavičė