ALLE KARAKTERER OG BEGIVENHEDER I DENNE SERIE ER FIKTIVE.
LIGHEDER MED VIRKELIGE HÆNDELSER ELLER PERSONER, LEVENDE ELLER DØDE,
ER TILFÆLDIGE.
Noget nyt fra Tamar?
Jeg har Uglen, men han har mistet kontakten med Tamar.
Find hende.
Så sidder vi her igen.
- Hvordan vidste du, hvor jeg var? - Ghasemi.
Du blev anholdt uden for hans restaurant. Jeg tænkte, at han ville føre mig til dig.
Hallo.
Jeg har jeres agent på skudhold.
Det passer.
- Hvad ønsker du? - Jeg ønsker...
...at jeg aldrig ser hendes ansigt igen.
Er du klar over, hvad min kone har været igennem på grund af jer?
Jeg vil have det, I skylder os.
- Som er? - Fri udrejse.
Nye identiteter. Asyl i Norge til Nahid og mig.
Få os ud af Iran!
Og hvorfor skulle vi gøre det?
Til gengæld for det, jeg kan give jer. Alt, hvad jeg ved om Sepah-operationerne.
- Sikke et tilbud. Men hvorfor nu? - Jeg er under mistanke.
Tamar?
Jeg ved, at Nahid vil væk.
Hvis det handler om din kone,
kan hun være forsikringen.
Hvis du prøver at narre os, Kamali,
tager vi hende som gidsel.
- Du ville gøre det samme. - Forstået.
Så har vi en aftale.
Send en taktisk enhed til Kamalis lejlighed.
Forlad området. Vent på nye koordinater. Indtil vi bekræfter, at vi har hans kone.
Vi må videre.
Nogen ringer til Ramins telefon.
- Hvad skete der? - Jeg har overvejet dit tilbud.
"Jeg har overvejet dit tilbud."
Jeg er parat til at tale.
Okay.
Ramin, hør efter!
Hvis du forsøger at narre mig, dræber jeg ham. Forstået?
Hans liv...
...er i dine hænder.
- Du har mit ord. - "Du har mit ord."
- Hvor? - "Hvor skal jeg hen?"
- Det ved du godt. - "Det ved du godt."
OPKALD AFSLUTTET
Vi har hans telefon. Spor ham.
Du skal hjælpe min ven.
- Ghasemi bevæger sig nu. - Giv Uglen besked.
Du skal presse mod såret.
- Kan du ikke sy det? - Kuglen har ramt store organer.
Blødningen er for voldsom. Det der kan jeg umuligt sy sammen.
Er du sikker?
Jeg var feltlæge under den sydafrikanske grænsekrig.
Angola. En af mine venner blev ramt sådan.
Morfin.
Det er russisk og gammelt, men det lindrer måske smerterne.
Du skal få ham på hospitalet.
Det ville bare være en længere dødsdom.
Hør her, Issa.
Jeg har set skader som den her.
Han klarer den ikke.
Hvis du vil hjælpe ham, altså hjælpe ham rigtigt,
så giv ham hele glasset.
Nej.
Vend dig om.
Tror du, at det betyder, at du vandt?
Nej, det gør jeg ikke.
Det, jeg gør, giver mig kvalme. Men jeg har intet valg.
Det er slut.
Det gør mig ondt.
Tamar, vent på Uglen.
Jeg afventer opdateringer fra min kontakt i Teheran.
Stop motoren.
Tal med ham.
Nahid. Nu skal du høre godt efter.
De får os ud af landet.
Det er overstået.
- Forstår du, hvad jeg siger til dig? - Ja. Ja.
Faraz, jeg ved, hvad du ofrer.
Det er det, du ønsker. Det er det, du fortjener.
Tak, Faraz. Tak, fordi du er der for mig.
Godt.
- Bare vær klar, okay? - Okay.
Jeg venter udenfor.
- Hvor er Uglen? - Et minut væk.
Stig ud.
Fart på!
Ind.
- Hvad laver du? - Hold kæft.
Hvis det var op til mig, skød jeg dig for at stjæle min varevogn.
Sæt dig. Sæt dig!
Hvad sker der?
Havde vi ikke en aftale?
Hvis du siger en lyd, gør vi din kone fortræd.
- Vi kommer tilbage, når vi er færdige. - Færdige med hvad?
Man kan ikke stole på jer.
Vi har et nyt spor angående forskeren.
- Rapportér. - Vi er tilbage i varevognen.
Fem minutter bag målet.
- Og Kamali? - I kølerummet.
- Han var den første, vi burde have dræbt. - Det er ikke din beslutning.
- Hvad? - Du lod os blive skilt ad.
Mig? Du lod ham tage din varevogn.
Jeg ville hjælpe. Jeg vidste ikke, hvad der skete med dig.
Nå...
Tak.
Se her. Det er her.
- Ramins bil er stoppet. - Det kan jeg se.
- Jeg venter her. - Hvis det bliver farligt, så smut.
- Er du sikker? - Hundrede procent.
Vi er klar.
- Kan I se målet? - Ja.
Fremgangsmåde?
Vi venter på, at Ramin kommer ud med ham, og så overrasker vi ham.
Issa!
Der er to enheder på vej.
Vi har et problem. Vi opfangede noget på Sepahs radiofrekvenser.
Der er et hold på vej til jeres lokation.
- Hvad? Hvordan? - Kamali?
Det kan ikke passe. Vi efterlod ham uden telefon.
Vi gik desuden ud med ham, før vi vidste, hvor Ramin var på vej hen.
Så sladrer Ghasemi om sin ven.
- Hvor længe? - Ni minutter.
- Vi må gå ind. - Vi bruger bagindgangen.
Du hænger stadig ud her.
Hvis jeg var dig, ville jeg have skiftet sted mindst fire gange.
- Er du alene? - Det er bare dig og mig.
- Er du bevæbnet? - Du sagde ikke, jeg ikke måtte være det.
Sepah nærmer sig.
Giv mig noget lys.
Smid den herover.
Rolig...
Vi har ikke mødt hinanden. Jeg hedder Ramin.
- Jeg ved, hvem du er. - Smigret.
- Har I fundet målet? - Stedet er en labyrint.
- Du er en forræder! - Nu det sludder igen...
Hvad siger du? Er jeg den onde?
Jeg går rundt og skaffer mad, medicin
og varer til mit folk, så de ikke lider. Og jeg er den onde?
- Hvad gør I? - Vi gør modstand!
Sepah er der nu.
Hvordan kan I gøre modstand, når I er døde?
- Han har ret. - Han giver dig tilbage til regimet.
En indbringende forretning, ikke sandt?
Min mindst dårlige mulighed.
Jeg sværger.
Jeg skaffer dig et pas. Et hus.
En bil. Endda penge på lommen, men du skal rejse til udlandet.
- Du kan ikke blive her mere. - Drop det sludder.
- Du ved, hvad jeg vil have. - Jeg garanterer for din sikkerhed.
- Skal jeg forlade mit hjemland? - Det garanterer jeg for.
Som din ven.
Af sted! Af sted!
Sepah er her!
- Du tog dem med! Dit svin! - Nej, nej.
Bliv der!
Majid, resten af jer, hold øje med porten.
Af sted! Af sted!
Sæt dig på gulvet. Sæt dig!
Sæt dig!
Jeg havde intet valg.
- Vi må væk. - Kom med mig, doktor.
- Af sted! - Stop, Sepah!
Stop! Sepah! Ned! Ned!
Er her nogen?
Vent.
Bliv her. Gør, som hun siger, hvis du ikke vil dø.
I må ikke skyde!
Hvem er du? Hvad fanden laver du her?
Hvem jeg er?
Jeg er det fjols, der får håndører for at være opsynsmand i det her hul.
Ingen sagde noget om skyderi. Det var ikke en del af jobbeskrivelsen!
Jeg sætter mig ud i min varevogn og kommer væk herfra!
Stå stille!
Hvad er det for en lyd? Hvad sker der deromme?
Hvem er du?
Kom så.
Stig ind.
Ind!
- Vi har forskeren. - Hvordan er hans tilstand?
Han er i chok. Mindre skader.
Vi sender jer en sikker lokation.
Kør derhen med det samme. Vi klargør hjembringelse. Tamir.
Giv ham det her.
Hold hånden mod det.
- Hvor kører I mig hen? - Ti stille.
Hvad har I tænkt jer? Vil I skyde mig? Stikke mig ned?
Jeg er sgu ligeglad.
I aner ikke, hvad jeg har været igennem. I har intet begreb om det.
Jeg er fandeme ikke et stykke kød.
I er fra Mossad.
Han ved, hvordan hebraisk lyder. Giv ham en medalje.
Det er ikke sproget. Det er den brutale effektivitet.
Hvad viste Musavi dig i lagerbygningen uden for byen?
Det har jeg ikke fortalt nogen. Hvor ved I det fra?
Hvad viste han dig?
Jeg skulle identificere en komponent, noget teknisk.
- En del af en atombombe? - Det kan det have været. Ja.
Hvad tilbød de dig?
De sagde, at hvis jeg hjalp regimet med det her,
ville det være godt for mig. Jeg sagde, at jeg ikke lod mig afpresse.
- Ville de have anden hjælp fra dig? - Det ved jeg ikke.
De vidste godt, hvad de havde.
Måske ville de bare se, hvad jeg ville gå med til.
Er der en førstehjælpskasse?
Sid ned.
Jeg kontakter kontoret.
Lad mig se.
Nej. Jeg har det fint.
Jeg kigger bare.
Undskyld. Undskyld.
Det er okay.
Det er overstået.
I skal få ham til Tel Aviv til en fuld debriefing.
Er der noget, vi bør vide?
Der er et par ting, vi stadig ikke er sikre på.
ERIC VICTOR PETERSON SYDAFRIKA
Han deltog i det israelske atomprogram i 1980'erne.
Vi skal vide, hvad han har sagt til iranerne.
Og der er også noget andet.
Angående din agent.
Tager I mig med til Israel?
Måske.
Tror du, at jeres folk, jeres regering, fortæller det til verden?
Du skulle sidde i fængslet i Evin.
Vores politikerne vil nok nyde at vise, at du ikke gør.
Alle mine bedrifter, mit livsværk, og så bliver jeg husket for det her.
Du er heldig. Ikke alle kommer levende ud.
Må jeg gå på toilettet?
Værsgo.
Fingrene væk fra min bil! Hvor er min telefon?
- Lad være. Undskyld! - Svin.
- Anmodning. - Det er mig.
Jeg giver dig et nummer. Spor det.
912 36 9625 85.
De vil have ham ud af Iran. Vi bliver nødt til at skifte opholdssted.
Når det hele falder til ro, flytter vi ham igen.
Hvad med Faraz?
Det ville være en stor sejr, hvis han hopper af.
- Og Nahid? - Hun er en del af aftalen.
- Du bryder dig ikke om det. - Jeg forstår ikke noget af det her.
Den ene dag udsteder de ordrer om at dræbe vores egne agenter,
og den næste skal vi blive gode venner med Faraz Kamali.
Og en anden ting.
Kontoret beordrer dig til at komme ind med forskeren.
Personligt.
Du skal hjem.
Men du har gjort det godt, Tamar.
Vi har begge gjort det godt.
Jeg er fra en anden tid. Nu skal jeg ud af det her.
En god agent ved, hvornår han skal stoppe.
Kommer du til at savne mig?
Det har været rart at have en at passe på.
Jeg skifter pladerne på varevognen.
Tag en. Sukker hjælper på chokket.
Kom fire skefulde sukker i min te.
Tak.
Har du et navn?
Jeg har en datter, Jenn, på omtrent samme alder.
- Hende har jeg ikke set længe. - Har hun været i Iran?
Nej, hun kom aldrig.
Og nu kommer jeg aldrig til Iran igen.
Er du ked af det?
Landet drager en.
I hvert fald for mig.
Mit arbejde skulle gøre en forskel her. I det her land.
Her er så smukt.
Iran blev en besættelse for mig. En bekostelig en.
Jenn sagde altid, at uanset hvor jeg var, var mine tanker i Iran.
Dine tanker, mit hjerte.
Jeg er født her.
Og nu er du... fjenden.
Nej.
Sådan ser jeg det ikke.
Jeg er ligesom dig.
Jeg ville også gøre en forskel.
Jeg føler, at jeg rejser fra noget...
Uafsluttet.
Vi har ikke nogen kontrol over vores vej.
"Hvordan kan en mand undslippe det, der står skrevet?
Hvordan kan han flygte fra sin skæbne?"
Ferdowsi.
Shahnama. Ja, det kender jeg godt.
Smertestillende?
Ja tak.
Alle enheder ved 23 Sepideh Street.
En terrorist har angiveligt taget et gidsel.
Udvis ekstrem agtpågivenhed.
Jeg har et spørgsmål.
Hvordan fandt I mig i lagerbygningen?
Det vigtige spørgsmål er, hvorfor Ramin ringede til Sepah.
Det var desværre mig.
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith