‏- סדרה של NETFLIX -
‏- ספר 1: בראשית -
‏היא בסדר?
‏היא תהיה בסדר?
‏לא. אוי ואבוי.
‏אבינו שבשמיים, יתקדש שמך.
‏תבוא מלכותך, ייעשה רצונך כמו בשמיים…
‏תשאל אותו על הדרך ‏למה הוא תמיד לוקח את הילדים
‏בעוד שהשיכורים המזוינים נפצעים קל.
‏גברתי הפרקליטה, ההמלצה מקובלת עליי.
‏את מעוניינת להתקדם,
‏או שמרשך מעדיף לעמוד לדין?
‏כבודה, אני מקבל את גזר הדין.
‏בית הדין גוזר עליך ארבע עד עשר שנות מאסר
‏בבית הסוהר באילינוי.
‏עליך לפצות את משפחת הקורבן ‏ב-140,900.11 דולר.
‏- ריילי, מקווה שאתה מסתדר… -
‏- דע שהוא איתך ושאני אוהבת אותך. אימא -
‏- כעבור ארבע שנים -
‏- קרוקט איילנד ‏אוכלוסייה: 127 אנשים -
‏- ברוכים הבאים לקרוקט איילנד -
‏החדר שלך מוכן.
‏מי אוסף אותך?
‏תגיע לרציף עד 9:00,
‏אחרת תפספס את הבריז ותצטרך לחכות לבל.
‏נשארו רק שתי מעבורות.
‏אנני, הוא יודע מה הלו"ז.
‏לא, הוא שאל אם אתה יודע מה הלו"ז
‏כי הוא מחכה לך בקוצר רוח.
‏חסר לך משהו? בגדים, נעליים?
‏מחזירים לך כל מה שהיה עליך?
‏בגדים וכולי?
‏אני יוצא. ‏-לאן?
‏לפגוש את אוקר במרינה.
‏מה, לא תאכל?
‏רוצה להגיד שלום לאבא?
‏טוב. אד, ריילי רוצה להגיד שלום.
‏מותק, אבא בדיוק יצא,
‏הוא לא שמע אותי, אבל יש לך ד"ש ממנו.
‏טוב.
‏טוב. אני אוהבת אותך ונתראה מחר.
‏טוב.
‏תקשיב.
‏גב' קין אומרת שאוקר עושה באפרדס ‏דברים שהשתיקה יפה להם.
‏אימא, גב' קין לא נורמלית.
‏גם אני הייתי בת 16 ואני יודעת ‏מה קורה שם. אפרדס מחוץ לתחום.
‏בלי שטויות ולא לחזור מאוחר. ‏-אני יודע.
‏ותעשה לי טובה, וורן, בלי אלכוהול.
‏מבטיח.
‏אחיך חוזר הביתה מחר.
‏טוב לשמוע, אימא.
‏באמת ובתמים.
‏לך לשלום.
‏- לצפות ליותר -
‏- הכנסייה הקתולית פטריק הקדוש ‏נוסדה ב-1824 -
‏- ברוך שובך מונסיניור פר1איט ‏המיסה תתקיים כסדרה ביום ראש1ן -
‏- אוקונור ובניו מאכלי ים בע"מ -
‏- איילנד בל -
‏היי, פלין. ‏-היי.
‏גב' קין אומרת שאתה עושה שטויות באפרדס.
‏מהפה שלה לאלוהים.
‏בעצם, מהפה שלה לתחת שלי.
‏כבר ראית אותו? ‏-עדיין לא.
‏חבר'ה!
‏לעזאזל.
‏לא הזמנת את אלאדין, נכון? ‏-בחייך. תן לו הזדמנות.
‏מה קורה? ‏-היי, עלי.
‏אני מופתע שאבא שלך הרשה לך לצאת. ‏-אני יוצא מתי שבא לי.
‏הנה הוא.
‏אל תנפנף בכסף. אלוהים אדירים.
‏מה?
‏הוא בסדר.
‏ואם הוא ילשין?
‏אין מצב. ‏-אני לא מכיר אותך.
‏בחייך, בול. אבא לא בוחרים. סיכמנו משהו.
‏לא סיכמנו שהוא יבוא. ‏-הוא צודק.
‏מה אתה רוצה לשמוע, שאני שם זין על אבא שלי?
‏אין בעיה. שם זין עליו, על השריף ועל כולם.
‏מרוצה?
‏לא תלשין, נכון? ‏-אמרתי שלא.
‏בול היחיד שיכול לסדר לנו דברים.
‏באמת קוראים לו בול?
‏אם הוא ייעצר או ייבהל,
‏לא יהיה איך להתארגן.
‏הוא לא יוציא הגה.
‏היי, ליזה.
‏עושים שטויות, אני מבינה. ‏-סתם רוכבים.
‏הטור דה גראס בחסות בול. ‏-אתה מסתלבט?
‏ואני עלול להלשין?
‏חבל שאת לא יכולה לבוא.
‏לא, תודה. ‏לא מתאים לי להסריח מחרא של חתולים.
‏ליזה, ארוחת הערב מוכנה.
‏היי, גב' סקארבורו.
‏שלום, וורן.
‏בואי, יקירתי.
‏הבאת חגורת הצלה? ‏-מה?
‏חגורת הצלה. ‏-לא. אתה רציני?
‏אל תניח את הרגליים מתחת למושב, ‏שלא תטבע אם נתהפך.
‏זו דרך איומה למות.
‏זו מסורת ארוכת שנים,
‏אם תדפוק לנו קטע מסריח עם אבא שלך…
‏הלך עליך. ‏-די. לא אספר לאבא שלי.
‏סתמתי את החורים, לא אמורות להיות דליפות.
‏יש לך פנס? ‏-בטח. את זה הבאתי.
‏ראיתם? ‏-מה?
‏עף מעלינו יצור ‏שמזכיר אנפה או שקנאי מפלצתי.
‏משהו ענק. ראיתי את מוטת הכנפיים.
‏צריך למצוא פתרון לחתולי הרחוב.
‏פעם לא היו יותר מדי, היום כבר יש צבא שלם.
‏אבא שלי אומר שכולם מהיבשת.
‏סביר להניח שכן.
‏לא יודע מתי התחילו להביא הנה חתולים,
‏מה שבטוח, הביאו יותר מאחד.
‏קשה להאמין שיש כאן מספיק אוכל.
‏ברור לכולנו מה הם אוכלים.
‏אבא שלי אומר שעד שנות ה-20, כשעוד גרו כאן,
‏היו קוברים את המתים בחצר.
‏לפעמים הסערות
‏מציפות את הגופות לפני הקרקע ‏והחתולים אוכלים אותן.
‏הגופות האלה מלפני מאות שנים, ‏נשארו מהן רק עצמות.
‏הסערות סוחפות אותן ‏לגדה המערבית ליד הבית שלי.
‏הרי אני מנקה את כל הזוהמה
‏שנסחפת מהאפרדס לגדה המערבית, מטומטם.
‏מה זה? ‏-קח.
‏לא, תודה.
‏אתה לא שותה? ‏-הוא לא בקטע.
‏בדרך כלל, אנחנו באים לעשן ג'וינט
‏ואז הוא חולם בהקיץ על נערת הגלגל.
‏בלי להעליב. מבאס להיות תקוע בכיסא הזה.
‏שלום, חתלתולים.
‏אחי, בובי, וגם אח של וורן,
‏סיפרו לנו שהאפרדס רדוף.
‏ברוחו של דייג מנוח. ‏-כן, הארי הברברי.
‏הארי הברברי.
‏כן, טרף ילדים כאילו היו ברבוניות.
‏הם סתם עבדו עלינו,
‏כדי שלא נבוא בעקבותיהם להשתכר.
‏ולא באנו.
‏אני באתי. פעם אחת.
‏באתי בעקבות בובי לפני שעזב לקולג'.
‏לא ראיתי שום דבר מפחיד ‏חוץ מהזיון שלו עם הת'ר.
‏כן. ‏-כן.
‏לעזאזל, הם רבים. לא.
‏הם מזדיינים.
‏בובי השמיע קולות כאלה.
‏לעזאזל!
‏וורן? מה נסגר?
‏חשבתי שראיתי משהו.
‏ביאתו המיוחלת של הארי הברברי!
‏יו, די.
‏אוף. שכבתי בחרא של חתולים.
‏- ביי בריז -
‏תודה לאל.
‏הילד שלי שב הביתה, למקומו הטבעי.
‏קדימה. אתה חייב לאכול משהו.
‏רק את? איפה אבא? וורן?
‏האמת שהם על הסירה.
‏אסור לו לפספס אף משמרת.
‏מצבנו לא מאפשר. בוא הביתה.
‏- קרוקט איילנד ‏מידע על המעבורות -
‏סלח לי, סטרג'. ‏-בוקר טוב, גב' קין.
‏מונסיניור פרואיט אמור היה ‏להיות בין הנוסעים. ראית אותו?
‏לא. אולי הוא יעלה על הבל בהמשך היום.
‏לא, הוא אמר בריז.
‏סיכמנו לפני שהוא יצא. לא ראית אותו?
‏קשה לפספס אותו, סטרג'.
‏כן, צודקת.
‏אולי הוא נעלם לי בהמון.
‏נתחיל.
‏שלום לך.
‏כאן רואים את…
‏עמוד השדרה, והוא מושלם.
‏וכאן רואים כף רגל קטנה שבועטת קצת.
‏אמדוד את כף הרגל.
‏טוב, תינוק.
‏היי, קט-רגל.
‏הכול נראה בדיוק ‏כפי שרציתי שייראה בשבוע ה-20.
‏היו לך הכתמות לאחרונה? ‏-לא.
‏למה?
‏יש דימום קל בפנים. ‏-אוי ואבוי.
‏אני לא דואגת. הוא קטן מאוד. ננהל מעקב.
‏נראה שהוא חזר.
‏מסכנה.
‏פגי? זו את, פג?
‏אוי ואבוי, אימא. מה את עושה? ‏-פגי.
‏לא, אימא. זו ארין גרין, בתה של פגי.
‏את זוכרת אותה? ‏-היי, גב' גאנינג.
‏שיכנת אותי בחדר הלא נכון.
‏החדר שלי למעלה.
‏לא, אימא. נגמרו המדרגות. ‏הורדתי אותך לפני שנה.
‏אחרי ששברת את הירך.
‏היי. כלב טוב.
‏בוקר טוב, שריף. ‏-בוקר אור, אנני.
‏אגיע מאוחר יותר. החלפתי משמרת.
‏בלי לחץ. הוא בטח הבן. ריילי, לא?
‏- משרד השריף -
‏בוקר אור, ג'ו. ‏-לעזאזל.
‏רוצה קפה?
‏שאריף, מה עשית לי? ‏-שריף.
‏מפתיע אותי שאתה מופתע. ‏חשבתי שרצית להגיע הנה.
‏הרי ניסית לפרוץ.
‏לכלבו, בכל אופן.
‏ב-00:30, הדפת ריח של ויסקי.
‏הכית בחלונות במשוט.
‏לו היית מדויק יותר ‏עדיין היינו אוספים זכוכיות.
‏לכן כלאת אותי?
‏ג'ו, כבר מזמן הבנתי ‏שאין טעם למנוע ממך אלכוהול.
‏כן, לך קל לדבר. אללה אוסר עליכם אלכוהול.
‏אמרת שאלבטרוס ענק עוקב אחריך.
‏כן. "בעל כנפיים בגודל כיסאות נוח."
‏דווקא הגיוני, ‏הרי אלבטרוס הוא סימן למזל רע.
‏אם היית דייג, היית יודע.
‏תירגע, חביבי. שלום.
‏הוא נקש בשיניו לעברי כשחלפתי על פניו.
‏מה פתאום.
‏פייק מברך לשלום בנביחות.
‏הוא פשוט גדול ונשמע מאיים.
‏הוא נקש בשיניו. ‏לו הייתי שולחת יד, הוא היה נושך אותי.
‏אני אומרת לך, שריף, זו סכנת נפשות.
‏גב' קין, אני מתנצל. הוא חיכה לאביו.
‏אפרופו סכנות.
‏מה אמרת, בוורלי? בא לך להגיד בקול רם?
‏תתעלם ממנה, חמוד. היא סתם רשעה. מרשעת.
‏סליחה על הבלגן. באמת.
‏בטח לא כך דמיינת שייראה התפקיד,
‏להתמודד איתי כל הזמן.
‏הייתי מוטרד מכך לו היה אכפת לי ממך.
‏בוא, חמוד.
‏להתראות, שאריף.
‏כל טוב, ג'ו.
‏נתראה בקרוב.
‏כן, משפחת מילר עזבה בשנה שעברה.
‏הבית בכלל לא הוצע למכירה.
‏אנשים כבר לא מנסים למכור. ‏הם פשוט קמו והלכו.
‏פרנק מצא עבודה באורגון.
‏במפעל.
‏ברוך שובך הביתה, מותק.
‏אתה בא?
‏סליחה. אבא אחסן כאן דברים.
‏לא נשארו מקומות פנויים. סליחה.
‏הוא באמת לא הגיע. ‏-תתמקד בעיקר.
‏אתה בבית, הוא מתייחס אליך רגיל וזהו.
‏אתה לא מודע למצב.
‏הדיג וציד הסרטנים ‏הוגבלו למקומות ולימים מסוימים
‏לאחר הזיהום.
‏שלוש שנים חלפו מאז אותו אסון.
‏בחיי. מאכלי הים היו לא ראויים למאכל.
‏אביך היה חוזר מהעבודה מצחין מדיזל,
‏גם אחרי שטענו שהכול נקי.
‏חשבתי שהפעילים הסביבתיים בעדנו.
‏מברברים על דילול האוכלוסין ‏ופתאום מציבים מגבלות,
‏מכסות דיג.
‏אבל לא על חברת הנפט, עלינו. על הסירות.
‏הם יכתיבו לנו כמה לדוג?
‏הם מעולם לא היו ימאים. ‏הים הוא לא מקור פרנסתם.
‏אם כבר מדברים על דילול אוכלוסין,
‏צריך לדבר על התושבים.
‏על תושבי האי הזה. פעם היו כאן מאות.
‏היום בקושי עשרות.
‏מותק, זו כבר לא קהילה.
‏זו עיירת רפאים.
‏הוא היה בא, לו היה מתאפשר לו. ‏-טוב, אימא.
‏- ביה"ס המשולב -
‏מאחר שזו הפעם הראשונה שהשריף חסן
‏נמצא איתנו לקראת סערה כזו,
‏כדאי שנרענן את הנהלים.
‏תודה, ראש העיר.
‏נראה שאנחנו עדיין על הכוונת שלה.
‏בשירות המטאורולוגי סיווגוה כחמורה
‏וחוזים כי תגיע לשיאה מחר בלילה.
‏בהנחה שהיא אכן תפקוד אותנו בעוצמה כזו,
‏הכי חשוב שנדבר על אספקת הדלק.
‏סטרג'?
‏אדאג לסגור את המשאבות, בנוהל.
‏לפני השקיעה, כדי שהימאים ‏יספיקו למלא דלק אחרי הדיג.
‏תנתק גם את החשמל למרינה?
‏ממילא תהיה הפסקת חשמל. ‏-לגמרי.
‏והכיתות פה ישמשו כמחסה. ‏במקרה הצורך, אפשר תמיד…
‏סליחה.
‏סביר להניח שאתה לא יודע כי אתה חדש,
‏אבל פטריק הקדוש היא המחסה הקבוע.
‏אנחנו פורשים שם מיטות דרך קבע.
‏עכשיו יש מתנ"ס חדש.
‏הוא אומנם בשלבי סיום, ‏אבל הקיבולת שלו כפולה.
‏אני לא בטוח שהקיבולת משנה מהותית.
‏אם מביאים בחשבון…
‏עמך הסליחה, גב' קין. לא ידעתי. ‏-אין צורך להתנצל.
‏לא היית אמור לדעת.
‏טוב…
‏גם תביא בחשבון
‏שאם אתה לא מתכנן לתפוס מעבורת למסגד,
‏תצטרך להצטרף למחסה שלנו.
‏תתקבל בברכה, כמובן.
‏תודה.
‏נודיע לכולם להתפנות לפטריק הקדוש ‏אם המצב מחמיר.
‏הם כבר יודעים.
‏מובן. כעת, לעניין הסירות. ‏תחילה, מיגון המרינה.
‏כל כמה זמן אתה צריך להפליג ליבשת?
‏פעם בשבוע.
‏וורן, תאכל.
‏הכול בסדר. אני מגיע למפגשים ‏של אלכוהוליסטים אנונימיים.
‏כחלק מתנאי השחרור שלי. ‏-וורן.
‏איך עבר היום? איך היה בלימודים?
‏בסדר. גב' גרין דיברה בעיקר על הסערה.
‏גב' גרין? החתיארית הזו עוד מלמדת?
‏לא, גב' גרין הקודמת מתה באביב.
‏זו גב' גרין הנוכחית, בתה.
‏ארין חזרה?
‏התכוונתי לספר לך. ‏היא חזרה לפני כמה חודשים.
‏היא השתכנה בבית של פגי ואיישה את תפקידה.
‏לא יודעת עד מתי היא כאן,
‏אבל חימם את הלב לראות מעבר אל תוך האי.
‏ועוד של בחורה צעירה.
‏מאין היא חזרה? מה היא עשתה?
‏תצטרך לשאול אותה.
‏דבר אחד היא בטוח עשתה.
‏וורן. ‏-מה? היא סיפרה לנו.
‏חוץ מזה, מבצבצת לה בטן
‏שממילא הייתה מסגירה את הסוד בסוף.
‏ללא כל קשר למה שקרה כשהיא ברחה,
‏היא עשתה כברת דרך ‏וכיום היא אישה ומורה איכותית,
‏והחזרה שלה מבורכת.
‏הבת האובדת. בעצם, תראה אותה מחר.
‏היא יושבת בצד ימין באמצע, ‏במקום הקבוע של אימה.
‏מחר? ‏-בכנסייה.
‏לא תכננתי ללכת לכנסייה.
‏אל תדבר שטויות. ברור שאתה הולך.
‏לא, אימא, דברים השתנו מאז. ‏כבר אין לי מה לחפש שם.
‏מונסיניור פרואיט אמר, ‏לפני היציאה למסע הצליינות…
‏אפשר עוד לנסוע בגילו? הוא כבר בן 80.
‏ציבור המתפללים ערך מגבית.
‏שבועיים בארץ הקודש. ‏-אלוהים ישמור.
‏עבורו, כאדם שהתגורר כל חייו באי,
‏לקבל הזדמנות להתחקות אחר עקבותיו של ישוע…
‏כן. ‏-רצינו לפרגן לו לפני ש…
‏מפתיע שאישרו לו לנסוע, לאור מצבו הרפואי.
‏הלוואי עליך להיות צלול כמוהו בגילו.
‏הוא יורד מהפסים.
‏יום אחד הוא בירך על הלחם שלוש פעמים.
‏צלצלתי בפעמון כמו מטומטם. ‏-לכולנו יש רגעי שפל.
‏ראו אותו משוטט בלילה,
‏מאוחר,
‏בחצות. במרינה, במזח, בכלבו.
‏ראית אותו במו עיניך? אתה משוכנע שמדובר בו?
‏לא, בטח סתם איזה בן 80
‏בפדורה ובמעיל ארוך כמו שלו.
‏גם אם השתבשה עליו דעתו,
‏מקומו כאן איתנו באי.
‏לא בבית אבות, ‏בפרישה כפויה מצד הארכיבישופות.
‏אין לדעת מי יגיע במקומו.
‏אם נחפה עליו קצת…
‏חצי מהזמן מכוונים אותו סביב המזבח.
‏לא נכון.
‏בחייך. אי אפשר לעבוד על נערי המזבח.
‏אתה מניף הקטורת? ‏-אכן.
‏אני הסתפקתי בתפקידי כעוזר כומר.
‏איש לא אוהב נערי מזבח שמתבוססים בבינוניות.
‏האמת, סתם ניצלתי את המדים כדי להרשים בנות.
‏לא מצחיק.
‏בכלל לא מצחיק.
‏לשבת לשולחן, אחרי מה…
‏שעשית,
‏ולומר, "הכנסייה לא בשבילי"?
‏להתבדח על נערי המזבח ועל מונסיניור פרואיט?
‏לא ולא.
‏אתה הולך לכנסייה מחר.
‏אבא… ‏-ובכל יום ראשון.
‏גם אם לא נאה ולא יאה לך.
‏תחשוב שמדובר באחד מתנאי השחרור שלך.
‏- ראש1ן -
‏מונסיניור!
‏מונסיניור, חזרת. ברוך שובך.
‏איזו הקלה שאתה בסדר. חיכיתי לך הבוקר.
‏לא עלית לבריז כפי שסיכמנו.
‏בטח סתם שכחת, ברגע של…
‏ובכל זאת, אתה לא מבין איך נראיתי,
‏עמדתי במזח כאילו בן זוגי לנשף זרק אותי.
‏והשריף החדש, אין לתאר.
‏עומר שאריף או איך שלא קוראים לו.
‏הוא פועל ‏להעתקת המחסה מפני סערות לבית הספר.
‏התמקמת?
‏כן. אני מסודר.
‏מאז התאונה היא הולכת יום-יום לפטריק הקדוש.
‏גם כשלא היו מיסות, היא הלכה להתפלל למענך.
‏יום-יום.
‏אתנצל בפניה, אבא.
‏אימא עדכנה אותי.
‏צר לי שהמצב קשה מאז הזיהום.
‏אז מה, הכנסייה לא בשבילך?
‏לא.
‏אז מן הראוי שתשב מאחור בסעודת האדון.
‏בהנחה שלא הלכת לווידוי, ואני מניח שלא.
‏יכאב לאימא שלך,
‏אם לא תאכל מלחם הקודש,
‏אבל צריך לכבד את המעמד.
‏טוב.
‏לילה טוב.
‏טוב.
‏בלי טלפון. ‏-טוב.
‏לא רוצה לשמוע אותך מסמס.
‏אני שומע אותך מסמס.
‏השריף שומע הכול.
‏טוב, אבא.
‏נשיקה לאימא.
‏לילה טוב, בחור צעיר. ‏-גם לך, זקן.
‏עשר דקות ואתה מכבה את הטלפון!
‏לא להיבהל, אימא. זו אני.
‏החדר שלי.
‏מדרגה אחת. לרדת מדרגה.
‏אדמו שמי הליל, המלח עושה חיל.
‏אדמו שמי הבוקר…
‏המלח משלם ביוקר. ‏-אכן.
‏- 1יאמר אלוהים, יהי אור; ‏1יהי אור - 2ראשית פרק א', פסוק ג' -
‏הגענו בסירה בתוך פחות משעה.
‏בטח סתם ניפחו את ממדי הסערה. כמו תמיד.
‏אבא שלי לא אטם את החלונות,
‏והוא אחד המגזימים, תבין את הרמז.
‏בא לך למלא את הצנצנות? ‏-כן.
‏כבר מילאו אותן.
‏בוקר טוב לכולם.
‏היום יום א' השביעי למניין הזמן הסדיר.
‏נפתח במזמור "אמונת אבותינו",
‏מספר 787 בספר המזמורים האדום.
‏מי זה?
‏בוקר טוב.
‏אני יודע שאני לא מי שציפיתם לראות הבוקר.
‏אני הכומר פול היל,
‏הבישופות שלחה אותי למלא את מקומו ‏של מונסיניור פרואיט למספר שבועות.
‏לדאבוני, הוא חלה בטיול. מצבו טוב.
‏הוא מתאושש בבית חולים ביבשת.
‏הוא בידיים טובות יותר שם.
‏חברי הקבוצה הבחינו בהידרדרות במצבו,
‏לכן הבישופות ביקשה ‏שאחליפו עד שישוב לאיתנו,
‏אבל באמת שאין שום סיבה לדאגה.
‏לא תאבדו את הכומר. אני מבטיח.
‏המצב הזה זמני,
‏ולעונג לי להיות איתכם בפטריק הקדוש.
‏רק אוסיף שאני עומד לרשותכם ‏ומצפה להכיר אתכם.
‏בשם האב, הבן ורוח הקודש.
‏"חסד האדון ישוע המשיח, ואהבת האלוהים,
‏וחברת רוח הקודש עם כולכם…"
‏"וייקח את הלחם ויברך.
‏ויפרוס את הלחם וייתן לתלמידים ויאמר,
‏'קחו ואכלו.
‏זה גופי הנבצע בעדכם.'
‏וייקח את הכוס אחר הסעודה.
‏ויברך וישבח שוב, ‏וייתן את הכוס לתלמידיו ויאמר,
‏'קחו ושתו.'
‏זהו דמי, דם ברית-עולם החדשה.
‏הוא יישפך בעדכם ובעד רבים לסליחת חטאים.
‏עשו זאת לזכרי."
‏גופו של המשיח. ‏-אמן.
‏דמו של המשיח.
‏גופו של המשיח.
‏דמו של המשיח.
‏גופו של המשיח. ‏-ריילי.
‏אשב כאן.
‏גופו של המשיח.
‏דמו של המשיח, ארין גרין.
‏גופו של המשיח.
‏דמו של המשיח.
‏כבר נפגשנו אמש בבית הכומר.
‏שוחחנו ארוכות,
‏הסברתי לו מי נגד מי כאן.
‏מונסיניור מעריץ אותו, אפשר להבין למה.
‏ליזה סקארבורו! ‏-מנין לך שמי?
‏מונסיניור סיפר לי עלייך.
‏הוא אמר שאת כנראה היחידה ‏שתארח לי חברה במיסות.
‏כומר. וייד סקארבורו. אשתי, דולי.
‏נעים מאוד. ‏-גם לי, מר וגב' ראש העיר.
‏סליחה שהפתעתי אותך כך.
‏הבישופות הייתה אמורה ליצור איתך קשר.
‏אנא, קרא לי וייד.
‏בחיי, כמה טוב לראות פנים חדשות.
‏ברוך הבא לכור, למה שנשאר ממנו בכל אופן.
‏כור האי-תוך!
‏כן, כינוי חמוד.
‏אבל אנחנו באמת כור היתוך, שקית הפתעות…
‏אפילו פיניאטה.
‏ערב רב של טעמים
‏שסופג מכות נמרצות ממקל עצום ונורא.
‏ברוך הבא לקלחת.
‏כומר, שמי אנני פלין. ‏-אנני פלין.
‏ותכיר את בעלי, אד. ‏-אד פלין.
‏כומר.
‏שמתי לב שלא השתתפת בסעודת האדון.
‏נהיה שקט כאן פתאום.
‏בני ריילי…
‏לא בדיוק נשמה טהורה כרגע.
‏מצוין.
‏גם ככה אין לי איך לעזור לנשמות טהורות.
‏גם ישוע
‏לא התחבר לאנשים כאלה.
‏הוא נמשך
‏לנשמות שאינן טהורות.
‏מתברר שהם היו טיפוסים כלבבו. ‏הוא ראה בהם חברים.
‏נסתדר.
‏ברוך הבא לכור האי-תוך.
‏זו הייתה הפתעה נעימה ‏לשמוע שוב את התרגום הישן.
‏עבר עשור מאז הפעם האחרונה, לא? ‏-כן.
‏לא ידעתי שהוא עוד בשימוש.
‏שמתם לב? אומנם ספר התפילות החדש ‏דומה לנוסח הלטיני המקורי, אבל…
‏תראו, תראו.
‏הבן האובד.
‏לא, לדעתי את האובדת.
‏אני הכבשה השחורה.
‏אפשר ללוות אותך?
‏כן. בוא.
‏איפה היית?
‏בניו יורק. צפון ניו יורק.
‏ניחשתי נכון.
‏כשברחת, היה דיון ער בנושא.
‏הסברה הרווחת הייתה שאת בהוליווד,
‏אבל אני ניחשתי אחרת.
‏למה?
‏גשרים מקורים.
‏זכרת?
‏סיפרתי לך כשעוד היינו צעירים ויפים.
‏לא התחלתי שם.
‏נסעתי דרומה, משם מערבה.
‏הייתי קצת באוסטין. הצטרפתי ללהקת רוק.
‏די, נו.
‏הייתי מטומטמת.
‏נראה ששנינו היינו מטומטמים.
‏תראה מה זה, חזרנו לנקודת ההתחלה. ‏למקום שנשבענו לא לחזור אליו.
‏ואתה?
‏בשיקגו.
‏אבל לא בלהקת רוק.
‏סתם בפיננסים. למדתי, חגגתי יותר מדי.
‏אני בהלם.
‏הרווחתי המון כסף. לזמן קצר.
‏ממניות ואחר כך מסטארט-אפ, אבל אז הכול…
‏נעלם.
‏נשוי? ‏-לא. ואת?
‏כן. זאת אומרת, על הנייר…
‏אבל נפרדנו. עוד סיפור ארוך.
‏מפתיע לראות אותך בכנסייה.
‏מפתיע גם אותי.
‏אבל למרבה הפלא, טוב לי שם.
‏ראיתי שלא השתתפת בסעודת האדון.
‏לא ברור, הרי לרוב מתקרבים לדת בכלא.
‏טוב, תמיד שחית נגד הזרם.
‏כן, אבל לא קשור.
‏זרקתי את התנ"ך בלילה הראשון. אבל…
‏הריחוק לא קרה מייד.
‏חיפשתי בנרות. באמת.
‏יש שם המון זמן לקרוא וקראתי הכול,
‏תורה, קוראן, תלמוד, דאו דה ג'ינג.
‏יהדות, בודהיזם, אסלאם, ג'ייניזם.
‏אמרתי אם כבר לחפש את אלוהים, אז עד הסוף.
‏ובסוף יצאתי אתאיסט.
‏מה?
‏אני אמורה להיות הכופרת, ואתה נער מזבח.
‏אימא שלי הייתה מגיבה בתדהמה.
‏ואת בהיריון.
‏אכן.
‏בטח גם סיפור.
‏כן ולא.
‏קט-רגל הציל את חיי.
‏כומר, אתה צריך עזרה בעוד משהו?
‏לקראת הסערה או…
‏לא. תודה, גב' קין.
‏אפשר לשאול משהו?
‏סליחה, לא התכוונתי…
‏פשוט, אתה לובש גלימה זהובה היום.
‏נכון.
‏היא לא מיועדת לימי חג ואירועים…
‏היום צריך ללבוש את הירוקה, לא?
‏אנחנו ביום א' השביעי למניין הזמן הסדיר.
‏לדאבוני, לא מצאתי את הגלימה הירוקה הבוקר.
‏אולי מונסיניור פרואיט
‏אפסן אותה במקום לא אופייני ‏בשל מצבו הנפשי לפני הנסיעה.
‏העדפתי כך מאשר פיג'מה.
‏האמת שלא ציפיתי שישימו לב.
‏להבא, תודיע לי אם יש בעיה.
‏לשם כך אני כאן. אני גם יכולה להזמין עוד.
‏אני בטוח שאמצא אותה. אני רק צריך ‏למצוא פנאי לפתוח את כל הארונות.
‏אין בעיה.
‏היה מצוין.
‏כומר, אחר צהריים טובים. אני שמחה שאתה כאן.
‏תודה.
‏וכנ"ל.
‏בטח מוזר לגור שם כשהיא איננה.
‏דווקא עכשיו טוב יותר. חזרת הביתה?
‏כן.
‏בטח מוזר לך.
‏חדר פצפון, מיטה זוגית. ‏-האמת שכבר התרגלתי.
‏אז מה, חזרת… הנה.
‏כלומר, בכוונה תחילה.
‏למה?
‏ריילי, מה איתך?
‏מחזיק מעמד.
‏לא, מה איתך באמת?
‏לא יודע.
‏זו בערך…
‏הבעיה. לא יודע. אין לי מושג.
‏בכלא, הכול היה פשוט.
‏הייתה לי תעסוקה, לספור את הימים ‏עד השחרור, לאכול, לישון, לקרוא.
‏יש מסגרת ברורה. אבל כאן…
‏כאן…
‏אין לי כלום.
‏מה אעשה, אחפש עבודה?
‏אלמד? אין לי כסף, ‏אין לי כיוון בחיים, אני סתם…
‏מתקיים עכשיו.
‏וזהו. אין לי…
‏שום תכלית.
‏אני יושב רגל על רגל בבית הוריי, נושם,
‏ולא תורם שום דבר לאף אחד. אני סתם…
‏חי.
‏וזו הבעיה העיקרית, ‏אני לא אמור להיות חי, ארין.
‏אז אני לא יודע…
‏מה אני עושה כאן.
‏אני אוכל, ישן,
‏מחרבן, לא יודע.
‏אלך הביתה לאכול ארוחת ערב, ‏אחכה עד שוך הסערה המזוינת.
‏רעיון טוב.
‏עשה זאת.
‏תחכה להקלה במצב הרוח הלילה, ומחר…
‏תראה מה ילד יום. תמצא פרויקט אחר.
‏צר לי.
‏על מה שעברת.
‏צר לי מאוד.
‏רק…
‏אותו. רק את הגדול.
‏את הקטנים אפשר להחליף, רק אותו.
‏כן. טוב.
‏מה קורה כאן? ‏-אימא. הכול בסדר.
‏בחיי, הוא מסתובב פה בחוף.
‏מה? לא, הוא ביבשת.
‏אולי הוא חזר,
‏חטף התקף והתחיל לשוטט.
‏אני לא רואה כלום. ‏-אני לא רואה אותו.
‏בחיי, אני מזהה ‏את הכובע והמעיל שלו. זה הוא.
‏לא, הוא ביבשת.
‏זה פרואיט!
‏מותק, העיניים שלי כבר לא במיטבן, אני לא…
‏הכומר פרואיט!
‏מונסיניור!
‏כומר!
‏קווי הטלפון מושבתים.
‏נלך לבית הכומר לברר וזהו.
‏נוודא שהוא בסדר.
‏אני גם ככה צריך לבדוק את הסירה.
‏אבא. מה זה?
‏תרגום כתוביות: שקד הרטמן