A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Támadás!
1598. Miután véget vetett 120 év polgárháborúinak,
és egyesítette Japánt,
Toyotomi Hideyoshi, a szigetország teljhatalmú ura meghal.
Kétségbeesetten próbálva védeni a dinasztiáját,
a halála előtt Hideyoshi öt hatalmas hadúrból álló tanácsot nevezett ki.
A tanács vezeti Japánt, amíg a fia nagykorúvá nem válik.
Japán sorsa teljesen bizonytalan.
Ha összeomlik a tanács,
Japán ismét anarchiába süllyed,
és minden elveszik, amiért Hideyoshi küzdött.
JAPÁN 1598
Az öt tanácstag a nagy hatalmú családokat képviselte.
A tanács összeállítása
a tökéletes egyensúly létrehozását célozta,
hogy egyikük se kerüljön erőfölénybe.
Maeda Toshiie az oszakai várban marad…
és ő fog felelni az ifjú Hideyori neveléséért,
felkészítve az utódot az ország vezetésének feladatára.
Ugyanakkor mind értik,
hogy mivel Hideyori még évekig nem tudja átvenni a kormányzást,
lehetséges, hogy az egyikük szerzi meg a hatalmat.
Ez Hideyoshi életművének végzetes hibája.
Minden veszélybe kerül, amiért küzdött,
az örököse kora miatt.
A daimjók elkezdtek készülni,
vagy arra, hogy megragadják a hatalmat,
vagy arra, hogy a riválisaikat megakadályozzák ebben.
Japán leghatalmasabb daimjója ekkor már Tokugawa Ieyasu.
Emiatt az övé lesz a végső hatalom,
gyakorlatilag ő kapja meg a kormányzat irányítását.
Kétségtelenül Tokugawa Ieyasu volt az ország leghatalmasabb hadura.
A vagyona és a hadserege sokkal nagyobb volt mindenki másénál.
Hideyoshi halálával, amint lehetőség adódott rá,
Ieyasu tökéletes helyzetben volt ahhoz, hogy az ország urává váljon.
Türelmesen építette a hatalmát, türelmesen iktatta ki a riválisait,
türelmesen kötött szövetségeket,
és most eljött az idő, hogy megpróbálja megszerezni a végső hatalmat.
Ugyanakkor, a háttérben,
egy megrögzött összeesküvő már készült az Ieyasu elleni lépésre.
Ezt a férfit Ishida Mitsunarinak hívták. Ishida kisebb daimjó volt.
Az ereje meg sem közelítette Ieyasuét,
de feltétlen hűség fűzte a Toyotomi házhoz.
Uram!
Ideje lesújtani.
Most vagy soha.
Mindent megtett Ieyasu pozíciójának az aláásására,
és hogy viszályt szítson
Ieyasu és a Hideyosi által kinevezett többi tanácstag között.
Mitsunari a jelek szerint úgy érezte, ha nem hívják ki Ieyasut,
végül megszerzi a hatalmat a többiek és a tanács felett,
és ebbe nem akart belemenni. Meg akarta gyilkoltatni Ieyasut,
börtönbe záratni vagy tönkretenni.
Ishida Mitsunarinak szövetségesek és támogatás kellett.
A tanács egyik veterán tagját, Maeda Toshiiét környékezte meg,
aki dúsgazdag daimjó volt és kiváló hadvezér.
Ieyasuval egyedül Maeda Toshiie szállhatott szembe.
A Tokugawa család közelmúltbeli tettei…
Segítenél Hideyorinak, kérlek?
Bocsásd meg a merészségem.
Nem akartam tiszteletlen lenni.
De Toshiie nem mond igent.
Nagyon idős már,
nem biztos a terv sikerében,
és nem akar igent mondani arra, ami a közeledő halála után
olyan helyzetbe sodorná a fiát,
amely a klánjuk pusztulását is hozhatja.
Így aztán Maeda Toshiie nem száll szembe Tokugawa Ieyasuval,
bár tudja, hogy meg akarja fosztani a hatalomtól Hideyorit,
és a Tokugawáknak akarja a Japán feletti uralmat.
Toshiie hamarosan meghalt.
Eddig ő volt Toyotomi Hideyori gyámja.
Tehát, ki vegye át a helyét?
Természetesen Tokugawa Ieyasu, aki beköltözött Oszaka várába.
Azért, hogy rajta tarthassa a szemét az ifjú Hideyorin.
Ez hatalmas dolog volt.
Mintha az egyik miniszter
Angliában beköltözne a Buckingham palotába,
és kijelentené, hogy onnantól ott fog lakni.
A lépés felháborította a régenstanács többi tagját,
mert Tokugawa Ieyasu ezzel teljes kontroll alá vonta az örököst.
A régenstanács azt kérte, hogy Ieyasu lépjen vissza,
és ismerje el, hogy Toyotomi Hideyori az igazi örökös,
illetve hogy nincs joga beleavatkozni az öröklésbe.
Ieyasu a felszólítást hadüzenetként értelmezte.
Megkapta az esélyt, amelyre várt.
Japán daimjói két táborra szakadtak.
Az egyik Tokugawa Ieyasut támogatta…
a másik Toyotomi Hideyorit,
akit Ishida Mitsunari képviselt.
Ezzel megindult a legfontosabb hatalmai játszma
Japán teljes történelmében.
Ahogy elkezdődnek az előkészületek a fegyveres összecsapásra,
Ishida Mitsunari szövetségeseket gyűjt Ieyasu potenciális koalíciója ellen.
Közéjük tartoznak Ieyasu északi szomszédai, az Uesugi klán.
Mitsunari terve szerint az Uesugik Ieyasura támadnak,
és harapófogóba fogja Ieyasut
a saját erőivel és az Uesugikkal.
Így aztán Ieyasu gyors döntést hoz.
Behajt néhány szívességet, főleg a Date Masamunénak tetteket,
és északi sereget gyűjt Uesugi Kagekatsu ellen.
Masamune elindul északról megállítani a támadást,
Ieyasu pedig keletre siet, Edóba, összegyűjteni az erőit.
Csakhogy időt kell nyernie. Mivel Mitsunari seregei már elindultak,
Ieyasu reményeit most egyedül Fushimi várkastélya tartja fenn.
Az erőd a keletre vezető utakat ellenőrzi.
Emiatt a Fushimi várkastélyt mindenáron meg kellett védeni,
hogy Ishida Mitsunari ne támadhassa meg Ieyasut,
mielőtt felkészülne a serege.
Az ellenség ostromot fog kezdeni.
Azt akarom, hogy maradj…
a várban.
A várat Ieyasu barátja, Torii Mototada védte.
Ieyasut és Torii Mototadát régi barátság fűzte össze.
Mindketten tudták, hogy a vár megvédése létfontosságú
a Tokugawák jövőjének szempontjából,
ahogy azt is, hogy szinte lehetetlen vállalkozás.
Mototada.
Mindketten tudták, hogy öngyilkos küldetés.
Torii Mototadának valószínűleg hússzoros túlerővel kellett szembenéznie.
Torii Mototada gyakorlatilag azt a feladatot kapta,
hogy minél tovább harcoljon úgy, hogy nem lesz lehetőség a visszavonulásra,
és nem fog erősítés érkezni.
Miközben Ieyasu Mitsunari serege elől menekült,
Torii Mototada megírta a végső üzenetét.
„Nem lenne nagy kihívás
áttörni a vonalaikat valahol és elmenekülni,
de nem ezt jelenti igazi harcosnak lenni.
Az egész ország ellen megvédem ezt a helyet,
és dicső halált halok.”
Ishida Mitsunari 40 000 emberrel támadta meg a várkastélyt.
Torii Mototada keményen védekezett 2000 emberével.
Torii Mototada újra és újra harcba küldte katonáit
Ishida erői ellen.
Páratlanul bátor haditettként
Torii Mototada 12 napon át tartott ki Fushimiben.
A legendák szerint a védők addig harcoltak,
amíg már csak tízen maradtak.
Végül, amikor már lángokban állt körülötte a vár,
Torii Mototada rituális öngyilkosságot követett el
a japán történelem egyik legnemesebb várvédelme után.
Torii Mototada hősiessége kulcsfontosságú volt.
Lehetővé tette, hogy Ieyasu összegyűjtse az erőit,
és csatában szálljon szembe Mitsunarival.
JAPÁN 1600
Tokugawa Ieyasu most már készen áll arra, hogy lépjen.
Megosztja 75 000 fős seregét, és lesújtani készül Mitsunarira.
A fia nagy seregtesttel északra megy,
Ieyasu pedig a fősereggel egyenesen az ellenfél felé indul.
Mitsunari ezzel kényes helyzetbe kerül,
és attól tart, hogy a két sereg bekeríti.
Elfoglalják az utakat, és bekerítenek minket.
Ishida Mitsunari felismeri, mennyire bizonytalan helyzetbe került.
Esély volt arra, hogy Ieyasu megkerülje, és elvágja a visszavonulása útját.
Ezt nem hagyom!
Az úton fogom megtámadni őket.
Ishida Mitsunari drámai döntést hozott.
Nem akarta megkockáztatni, hogy Ieyasu közeledő erői elvágják.
Ezért úgy döntött, hogy az út mentén foglal el védelmi állást,
és megsemmisíti Ieyasu seregét, amikor megérkezik.
A hely, amelyet választott,
egy keskeny völgy, Sekigahara.
Mitsunari nagyon jó stratégiát választott.
Úgy gondolta, előnyösebb Sekigaharában harcolni,
és nem az Ogaki várkastélyban.
Ha keskeny völgyben harcol az ember,
és uralja a környező hegyeket, mint Ishida,
becsalogathatja az ellenséget, hogy aztán három oldalról támadja meg.
Kiváló választás volt.
Adjátok tovább!
Erősítsék meg a védelmet, mielőtt megérkezik az ellenség!
Indulás!
Ishida Mitsunarinak volt ideje elrendezni a csapatait
a legelőnyösebb védelmi pozícióba.
Ő maga az útnál várta Ieyasu frontális támadását.
Hideaki…
Vidd fel a csapataidat a hegyoldalra!
Amikor megadom a jelet,
fentről rohamozva támadjátok oldalba Ieyasut.
A balszárny védelmére, és a bekerítés megelőzésére Ieyasu
utasította Kobayakawa Hideakit,
hogy foglaljon el az útra néző magaslati pozíciót.
Amikor másnap reggel megkezdődik a csata,
jelzőtűzzel fog üzenni Kobayakawa Hideakinak,
aki stratégiai pozíciójából
megtámadja Tokugawa jobbszárnyát,
és biztosítja az elsöprő győzelmet.
Ugyanakkor Mitsunarit nem kedveli számos,
Toyotomi Hideyori mellett álló daimjó.
Az utálat és bizalmatlanság Ishida Mitsunari felé,
mint főparancsnok felé, több szempontból is visszaütött.
Ezt tekintve az egyik legfontosabb Kobayakawa Hideaki esete.
Hideaki neheztelését Ishida Mitsunari irányában
Ishida koreai szerepe váltotta ki.
Ishida Mitsunarit Hideyoshi
a japán erők felügyelő tábornokának nevezte ki,
és ebben a szerepében erősen kritizálta Hideaki teljesítményét.
Erről Hideyoshi is hírt kapott,
és sok előjogától és birtokától fosztotta meg Hideakit.
A csata előtti kulcsfontosságú órákban
Tokugawa Ieyasu váratlan üzenetet kapott.
Hideaki az árulás mellett döntött.
A csata kezdete után Hideaki Ieyasu mellé áll,
és pusztító támadást indít Mitsunari serege ellen.
Ha ez tényleg megtörténik, nagyban növekszik Ieyasu győzelmi esélye.
Könnyen lehetséges, hogy Hideaki lebegtette a döntését,
látni akarta, ki áll győzelemre,
és csak akkor akarta elkötelezni magát.
Természetesen a csata kezdetéig
Ieyasu nem lehetett teljesen biztos Hideaki átállásában.
Tokugawa Ieyasura élete legnehezebb
és legveszélyesebb döntése várt.
Hatalmas kockázat volt, de fel kellett vállalnia.
Ieyasu benyomult Sekigahara völgyébe.
Ha a levél megtévesztés volt, ahogy több tábornoka gondolta,
Ieyasura biztos vereség várhatott.
Ieyasu a megérkezésekor azt látta,
hogy tüzek égnek a hegyoldalakon,
amelyek a megerősített pozíciókat jelezték,
amelyeket Ishida seregei elfoglalhattak.
Hatalmas kihívás volt.
Úgy tűnt, Ieyasu van hátrányban,
mert a fia, Hidetada,
nem érkezett meg azzal a 30 000 emberrel, akikkel számolt.
Ez Ieyasu seregeinek a megsemmisülésével fenyegetett.
Nem tehettek mást, mint hogy felkészültek a csatára.
Néhány óra múlva felszállt a köd,
és megkezdődött a japán történelem döntő csatája.
KIOTÓ – SEKIGAHARA
Amikor felálltak a seregek,
Mitsunarinál volt az előny.
A magaslati pozíciókat 120 000 embere tartotta.
A csata kezdetekor
Mitsunari célja a hegyoldalról támadni a szárnyakkal,
és három irányból lerohanni Ieyasut.
A völgyben állomásozva
Ieyasué a gyengébb pozíció, és az ellenség 3:2 arányú túlerőben van.
Mivel hiányzik a fia és a serege,
kizárólag Hideaki árulásában bízhat.
A csata reggelén köd volt a völgyben,
és a két oldal nem látta tisztán egymást.
Amikor aztán felszállt a köd,
Ieyasu pontosan látta, mi van előtte.
A megerősített pozíciót Mitsunari tartotta.
A túlerő is igaz,
ugyanakkor Mitsunarinak nem volt sok harctéri tapasztalata.
Sosem irányított csatát hadvezérként. Mindig alparancsnok volt.
Támadás!
Mitsunari kiépíthette a védelmet.
Emiatt Ieyasu erői nagy veszteségek árán törtek előre.
Nagyon nehezen haladtak.
Közelharcot vívtak.
Lándzsások és dárdások csaptak össze.
A szárnyakon arquebusésok lőtték az ellenséget.
A harc húsdarálóra hasonlít.
Kaotikus, zavaros és elképesztően brutális.
Irányított káosz.
Egyik félnek sem sikerül igazi előnyre szert tennie.
A kérdés az, hogy ki múlja felül a másikat élőerőben.
Adj jelt!
Ishida rájön, hogy újabb csapatokat kell bevetnie.
Megadja a megbeszélt jelet
Kobayakawa Hideakinak a Tokugawa erők oldalba támadására.
Csakhogy…
Hideaki nem mozdul.
Ieyasu is látja, hogy Kobayakawa nem mozdul.
Kobayakawa serege mozdulatlanul áll.
Eltelik némi idő,
és már Ieyasu is aggódik amiatt, hogy mit fognak tenni.
Ieyasu gondosan kiszámított lépést tesz,
amely később legendássá válik.
Tűz!
Lövetni kezdi Hideaki seregét,
hogy döntésre kényszerítse. Ideje oldalt választani.
Támadás!
Hideaki fel is adja passzív szerepét,
és a serege leözönlik a hegyoldalról.
Képzeljük el Mitsunari reakcióját!
„Megkapták az üzenetet, elindultak.”
Aztán jön a rémület: „Pillanat, nem Ieyasu vonalai felé tartanak,
hanem felém. Engem támadnak.”
Belecsapódnak a nyugati sereg szárnyába.
A megtámadott szárny parancsnoka
Kobayakawa ellen fordul, de gyorsan legyőzik.
A kettős csapás alatt Ishida Mitsunari seregének
felgöngyölítik a szárnyait…
és összeomlik az ellenállás.
Mitsunari felismeri…
Hideaki…
…hogy a csata elveszett.
A nyugati sereg maradéka kétségbeesetten menekül.
Sokakat gázol le a győzedelmes ellenség lovassága…
és meghalnak.
A csata után kitört a káosz.
A vesztes fél tábornokainak nagy része elmenekült,
köztük Mitsunari is,
de Ieyasu erői sokakat foglyul ejtettek.
Sekigahara vízválasztó volt Ieyasu számára.
Ezzel katonailag egyértelműen
ő lett Japán legerősebb tényezője.
A sekigaharai győzelemmel Ieyasu
az egyik legerősebb hatalmi pozíciót szerezte meg
Japán teljes történelmében.
Az ellenségei nagy része elpusztult.
Ieyasu totális győzelmet aratott,
de jeleznie kell, hogy ő a győztes,
ezért kivégezteti azokat, akik hűségesek voltak Hideyoshihoz.
Köztük Ishida Mitsunarit.
A fejüket karóra tűzve teszik közszemlére, jelezve,
hogy Toyotomi koalíciójának vége,
és az ország ura Tokugawa Ieyasu.
A sekigaharai csata után
Ieyasu vitatott döntés hoz,
tábornokai és hűbéresei tanácsával szembe menve.
Bár megsemmisítette a koalíciót,
amely Hideyoshi örökösét védte,
Ieyasu úgy dönt, nem öleti meg Hideyorit.
Tovább élhet az oszakai kastélyban az édesanyjával,
Chacha úrnővel.
Date Masamune levelet írt Tokugawa Ieyasunak.
Azt írta…
„Ieyasu, ha nem tartod magad mellett a fiút, és nem te neveled fel,
az ellenségeid köré fognak gyűlni, mérget csepegtetnek a fülébe
és ellened fordítják.”
Ieyasu azonban a jelek szerint nem így gondolta.
Ha megtartja a távolságot, és Hideyori önállóan nőhet fel,
lehetővé válik, hogy Hideyori elfogadja a Tokugawák uralmát.
Ez a döntés, amit talán érzelgősnek is nevezhetünk, hibásnak bizonyult.
JAPÁN 1600
Ieyasu ezután megerősítette a Japán feletti uralmát.
A Sekigaharánál ellene harcoló daimjókat
megölette vagy megfosztotta a birtokaiktól.
Az ország peremvidékére száműzte őket,
hogy távol legyenek a hatalomtól.
A támogatói közelebb kerültek a központhoz, és gazdag jutalmat kaptak.
Ieyasu ezzel hűséges támogatókból álló ütközőzónat hozott létre,
felszámolva a támadások veszélyét.
A birtokrendszer teljes átszabása
megvédte Ieyasut, és örökre megváltoztatta Japán politikai viszonyait.
Zseniális koncepció volt. Ne felejtsük el, hogy sem Nobunaga,
sem Hideyoshi nem tudott igazi politikai egyensúlyt teremteni.
Tartós egyensúlyt. Ieyasunak sikerült.
Miközben sokaknak hozott nagy hasznot a sekigaharai csata,
Kobayakawa Hideaki nem tartozott közéjük.
Bár Kobayakawa átállása hozta meg a győzelmet,
miatta győzhetett Ieyasu,
Ieyasu nem bízott benne.
Végül is elárulta az urát. Miért ne tenné meg újra?
Hideaki őrlődött,
lelkiismeret-furdalása volt, amiért elárulta a házát,
a Toyotomi házat, és végül beleőrült a dologba.
Két év alatt…
halálra itta magát.
Ieyasu számos szempontból erősítette meg a pozícióját.
A saját előnyére szabta át Japán birtokstruktúráját,
az uralma alá hajtotta az országot,
ugyanakkor, és szerintem ez nagyon fontos,
elsősorban katonai vezetőként akarta láttatni magát,
nem pedig a régi császári udvartól függő figurának.
Az örökségének bebetonozására tett utolsó lépést 1603-ban tette meg.
Megkapta a sóguni címet.
A sóguni címmel kapcsolatban fontos,
hogy a japán történelem nagy részében
nem számított befolyásos, vagy akár vágyott címnek.
Sok sógun egyszerű báb volt.
Ieyasu új tartalommal töltötte meg a sóguni címet,
megújította, és a Japán feletti uralom jelképévé tette.
Miután Ieyasu sógun lett,
a központi hatalom összeomlása óta első ízben,
amely még a XV. század közepén történt,
a végső hatalom birtokosává vált.
Úgy tűnt, végleg véget ért a 130 évig tartó polgárháború.
Csakhogy tíz évvel később
újabb kiterjedt lázadás készülődött.
Azok, akik sosem fogadták el a Tokugawák győzelmét,
az egyetlen ember köré gyűltek,
aki megkérdőjelezhette Ieyasu hatalmát.
Toyotomi Hideyori, Hideyoshi örököse köré.
A sekigaharai csata után
Ieyasu nem fordult Hideyori ellen,
aki Hideyoshi örököse volt.
A fiú felnőtt, és megtartotta a pozícióját.
Az évek során sokan kezdték Hideyorit
Ieyasu helyett másik lehetőségnek tekinteni.
Főleg az úr nélküli szamurájok, a róninok,
akik elvesztették a pozíciójukat a sekigaharai csata után.
Emellett országszerte voltak, jobb szó híján, szimpatizánsai.
Bár Hideyori a reménységévé vált
a Tokugawák uralmával elégedetleneknek,
kérdés, hogy ő maga mennyire szerette volna kihívni Ieyasut.
Ieyasu nyilvánvalóan sokkal erősebb volt katonailag,
és Hideyori a jelek szerint el akarta kerülni a konfliktust.
Hallgass!
Ne hallgass rájuk, nagyúr!
Ha könyörögsz az életedért,
talán nem szándékosan, de a Tokugawákat segíted.
Még a saját anyja, az egyik fő tanácsadója,
Yodo úrnő, vagyis becenevén Chacha,
is a Tokugawa Ieyasu elleni határozottabb ellenállásra ösztökéli a fiát.
Sokszor a hűbéreseik tanácsainak ellenére,
akiknek a többsége azt mondta, jobb kivárni Ieyasu halálát,
és a fia ellen fellépni, aki talán nem olyan határozott vezető.
Ha szamuráj vagy, dolgozz Toyotomi uralmának visszaszerzésén!
Anyám!
Chacha nem akar várni. Most akar cselekedni.
Kérlek, hagyd abba!
Mindenki távozzon!
Kifelé!
Hideyori szándékaitól függetlenül,
mivel több tízezer, maximum talán 60 000 ember gyűlt össze
Hideyorit támogatva az oszakai várkastélynál,
Tokugawa Ieyasu úgy ítélte meg, hogy lázadás készül.
Ieyasunak számos fia született.
Tudta, hogy a családja fennmarad, ha…
nincs más szóba jöhető jelölt a hatalomra,
és Hideyori annak számított.
Mágnesként vonzotta magához a Tokugawák uralmának ellenzőit.
Öljétek meg Hideyorit!
Igen, uram!
Ha Ieyasu biztos akar lenni abban, hogy a halála után
a családjáé marad a hatalom és tovább viszik a művét,
el kell pusztítania Hideyorit.
Úgy dönt, megteszi azt,
amit évekkel előbb meg kellett volna tennie.
Végleg elpusztítja a Toyotomi vérvonalat.
Ieyasu 194 000 emberrel indul el Oszaka várkastélya ellen.
Hűséges szövetségesek kísérik, például Date Masamune,
és ezrek halnak meg, ahogy elkezdődik az ostrom.
Elkeseredett küzdelem folyik, de a védők kitartanak.
Végül 1615 júniusában az oszakai vár védelmét áttörik.
Több hónapnyi harc és ostrom után
a Tokugawák ágyúi folyamatosan lövik a várat,
amely részben kigyullad.
Hideyorinak tudnak kellett, hogy vége.
A Tokugawákkal elégedetlenek bábjává vált,
és megnyerhetetlen háborúba hajszolták.
Az egész vár lángokban áll.
Világos, hogy értelmetlen az ellenállás.
Az oszakai várkastély elpusztítása
olyan volt, mintha a polgárháború utolsó energiája is elszabadult volna,
hogy semmi sem maradjon.
Mindennek pusztulnia kellett, hogy új korszak születhessen.
Nincs ok a további harcra. Mindennek vége.
Ezt mindenki érti.
Egyedül Ieyasu maradt talpon. Mindenkit túlélt.
A Tokugawák a hatalom kizárólagos birtokosai.
Ieyasu nem élvezhette sokáig végső győzelme gyümölcseit.
Egy évvel az oszakai vár elfoglalása után haldoklik, valószínűleg gyomorrákban.
Tokugawa Ieyasu halálos ágyához
az ország számos nagyszerű alakja jött el a tiszteletét tenni.
Köztük van Date Masamune,
akiről úgy tudjuk, hogy verseket olvasott fel Ieyasunak.
A jelek szerint kölcsönösen nagyra becsülték egymást.
Biztos, hogy Date hűséges szövetséges volt a sekigahara utáni években.
Tokugawa Ieyasu, a vén, ravasz róka,
aki rengeteg vihart és csatát élt túl…
elment…
és egyszerűen minden ellenségét túlélte.
A nagy hadurak
a korszak egészében
azok voltak, akik tudták, hogy a háborún túl is van valami.
Tokugawa Ieyasu ennek az esélyét adta nekik.
Rendkívül tartós kormányzati rendszert épített ki
a háborút követő korszakra.
Szerencséje volt, hogy sok fia született, így dinasztiát alapíthatott.
Tehát szerencsés volt, de bölcs is.
Emiatt pedig a rendszer, amelyet alkotott, 250 éven át fennmaradt.
Ez rendkívüli eredmény.
Tokugawa Ieyasu halála a korszak végét jelzi.
A katonai osztály hirtelen elkezd átalakulni,
hiszen a szamurájok mostantól a békében élő országot uralják.
Egy évszázadon át csak a harcot ismerték.
Ebbe születtek bele. Erre nevelték őket.
Csak ezt tanulták.
Valószínűleg minden idők legnagyszerűbb harcosai voltak.
De a háborúk véget értek.
A szamurájok nagyon gyorsan hihetetlen változáson mennek át.
Már nemcsak a háborúra és a stratégiára összpontosítanak…
hanem a filozófiára, a kötelességre, a becsületre.
Mit jelent szolgálni? Mit jelent harcosnak lenni a béke korszakában?
Így aztán alig néhány évtized alatt
a szamurájok már nem is hasonlítanak régi önmagukra.
De a szamurájok öröksége,
a szerepük az átmenetben a véres polgárháborúból a békébe,
örök példát mutat Japánnak.
Az egy évszázadnyi háború,
bármennyire tragikus, pusztító és brutális volt,
250 év békét hozott el,
és ilyesmire kevés példa van az emberiség történelmében.
A feliratot fordította: Vass András