EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Etter mer enn et århundre med borgerkrig, har Toyotomi Hideyoshi forent Japan.
Rivalene hans har enten sverget troskap eller blitt ødelagt.
På tross av denne nye freden,
drømmer Hideyoshi nå om en dristig og besynderlig plan
for å bli Asias mektigste mann.
Japan hadde vært i krig så lenge
at vi nå snakker om flere generasjoner som bare kjente til krigføring.
Japans elver var røde av blod.
Åkre var dekket av innsjøer av blod.
Og Hideyoshi var den som endte dette marerittet for Japan.
Han forente landet,
avsluttet borgerkrigen,
skapte en tilsynelatende stabil, politisk balanse.
Men du har et samfunn med samuraier
og daimyo som bare kjenner til krig.
Spørsmålet var: "Hva gjør jeg med denne enorme militærmaskinen
nå som den ikke har noe å gjøre?"
Og denne bekymringen, tror jeg, skaper et mer og mer enormt ego.
Dette er en mann som kom fra lave kår
og kom seg til maktens topp i Japan,
han tror han er ufeilbarlig.
Så han tenker ut et forslag om å erobre Kina.
Kina var, for japanerne,
standarden for hva det betød å være sivilisert.
Det representerte verdens sentrum
og de hadde alltid sett ned på japanerne.
Om du kunne erobre Kina, ble du verdens største krigsherre.
Forbered mennene.
Jeg tror at denne invasjonen av Kina
er en utrolig egoistisk handling,
på samme måte som Napoleon Bonaparte eller Alexander den store,
som bygger imperier fordi de vil sette sitt merke på historien.
Dette er sjansen til å ikke bare være mannen som samlet Japan,
men som fortsetter kampen over havet.
Mange var imot Hideyoshis planer om å invadere Kina.
Og en av dem var kona hans, Nene.
Hun var ekstremt intelligent,
veldig innsiktsfull.
Ganske viljesterk,
og hun var den viktigste personen i Hideyoshis liv.
Han involverte Nene i hver eneste avgjørelse han tok.
Hun er uenig i ideen om en invasjon.
"Det er for vanskelig. Om det mislykkes,
vil alt vi har skapt falle sammen."
Nene forutså katastrofen denne invasjonen ville føre til.
Hun ble skremt og prøvde å stoppe Hideyoshi.
Uansett hva Nene sa,
var Hideyoshi bestemt på å gå videre med planene sine.
Ingen klarte å stoppe Hideyoshi.
Hideyoshi innser at for å komme til Kina,
må han marsjere gjennom Korea.
Det er et enormt logistisk mareritt for Japan
å få disse mennene dit, mate dem, bevæpne dem, vedlikeholde dem
og sette opp et hovedkvarter for marsjen gjennom Korea
for til slutt å beseire Kina.
Så han ber koreanerne om å få reise gjennom landet deres.
Hovedforhandleren på japansk side er Konishi Yukinaga.
Han er autorisert av Hideyoshi til å presentere Hideyoshis krav.
Korea og Japan hadde lenge hatt et dårlig forhold.
Japanerne invaderte Korea for hundrevis av år siden. Det er ikke glemt.
Hvordan kan de trosse meg!
Koreanerne lar ikke Hideyoshi gå gjennom landet sitt på vei til Kina.
Dette var delvis fordi de hadde nære bånd med Kina
og de var en bufferstat mellom Japan og Kina.
Dette er uakseptabelt.
Kom deg ut!
For Hideyoshi
betød dette at han først måtte underkue koreanerne
og straffe dem for at de svarte ham slik.
Og gå videre til å ta Kina senere.
Nok! Kom deg ut!
TSUSHIMA-ØYA (VEST-JAPAN) 1592
Invasjonen av Korea
var historiens mest teknisk komplekse militæroperasjon
så langt.
Hideyoshi setter sin lit til daimyoene i vest,
siden de er nærmest Korea,
så de kan samle troppene sine og komme seg dit raskere.
Vestens daimyo er krigere.
De er vant til kamp
og tanken på å erobre en forhatt tradisjonell fiende
for å utvide innflytelsen til kontinentet, for å få tak i utenrikshandel,
er, for daimyoene, like uimotståelig som for Hideyoshi.
Så i 1592 beordret han en av verdens største invasjoner
frem til det tidspunktet… på rundt 200 000 menn.
Det gjøres i en målestokk som vi ikke ser igjen
før invasjonen på D-dagen.
Men Hideyoshi har undervurdert
hvor vanskelig denne kampanjen blir.
Den 13 april i 1592
setter Hideyoshis første invasjonsstyrke
seil fra øya Tsushima, over Korea-stredet.
De lander i den sørlige havnen i Busan,
og overvelder det koreanske forsvaret med hvor mange de er.
De japanske styrkene marsjerer inn i landet
og tar raskt de viktigste byene Seoul og Pyongyang
før de går mot grensen til Kina.
Det er nyttig å huske at japanerne kom fra 150 år med krigføring.
Det var krig de drev med.
Hideyoshis styrker herjer på halvøya.
Når de tar garnisoner,
massakrerer de ofte soldatene som har overgitt seg,
de angriper sivile,
stort sett uten å gjøre forskjell på sivil og soldat.
Den koreanske kampanjen så langt hadde vært nesten uhørt grusom.
Japanerne var grusomme når det gjaldt voldtekt,
slakting, plyndring og slaver.
Denne avskyelige voldsbølgen
skapte opprør i nesten alle provinsene
når lojale koreanere prøvde å drive disse grusomme inntrengerne tilbake.
Vanlige koreanere, bønder, munker, vanlige folk,
organisert i det som ble kjent som Rettferdige hærer.
Dette er små geriljastyrker.
Den mest berømte geriljalederen var en general kalt Gwak Jae-u.
Like etter at japanerne hadde gått i land i Busan, samlet Gwak sin første hær.
Han var rik og er kjent for å ha solgt mange av eiendelene sine
for å kjøpe våpen til sine Rettferdige krigere.
Han har blitt en betydelig legendarisk figur i Korea.
Den røde frakken hans skal ha blitt farget av menstruasjonsblodet til jomfruer,
så den ga magisk beskyttelse mot fiender.
Gwaks hovedmål var å angripe og ødelegge de japanske forsyningslinjene.
Forsyningslinjene var en viktig svakhet for japanerne,
fordi de ble forsterkes fra Japan,
med forsyninger som ble transportert gjennom hele Korea
der de var sårbare mot gerilja-angrep.
Et av de første gerilja-angrepene
var mot en japansk leir nær Nam-elva.
Spioner hadde sett at japanerne hadde plassert trepåler i elva
slik at mennene deres visste hvor det var trygt å krysse.
NAM-ELVA (KOREA) 1592
Det var en flott mulighet for et overraskelsesangrep.
Da japanerne begynte å krysse elva,
ble de tynget ned av rustningene.
Vanligvis ville koreanerne ha en betydelig ulempe.
De japanske soldatene er erfarne, mange har en slags rustning,
bedre våpen,
men det hjelper ikke om du må kjempe i vannet.
Og i det øyeblikket utløser De rettferdige hærene fellen.
Koreanerne sendte et regn av kuler og piler mot japanerne.
Japanerne var helt hjelpeløse.
Det var en fullstendig massakre…
…da de døde japanerne ble skylt ned strømmen.
Kampen over Nam-elva
var den første koreanske seieren på krigens land.
De rettferdige hærene vinner overlegent.
Og det beviser at japanerne kan tape på land.
Det gjorde dem sikre på
at de kunne motstå de japanske inntrengerne og drive dem tilbake.
Inspirert av De rettferdige hærene,
gjorde vanlige folk opprør mot de okkuperende japanerne.
Dette var en komplett geriljakonflikt.
Nattangrep, brannangrep på leirene,
alt de kunne få tak i av militær oppfinnsomhet.
De trakasserer og trekker seg tilbake. De gjør det til et helvete for japanerne.
Gjør det vanskelig
for japanerne å ta mer territorium og å beholde det de har.
Snart var japanske forsyningslinjer, elvebåter, under konstant angrep.
Kommunikasjon og frakt av forsyninger ble hindret,
og omfanget av de nådeløse angrepene fra De rettferdige hærene,
begynte å ødelegge Hideyoshis invasjonsstyrke
og hindre fremgangen deres.
Daimyoene i vest har mistet alt til krigen i Korea.
De er nede i 50 000.
Så de har mistet to tredjedeler av styrkene.
KINA KOREA
Etter som krigen utvikler seg,
sender Kina 50 000 soldater til Korea for å stoppe Japans fremskritt.
Til tross for en rekke store kamper,
skaper dette en fastlåst situasjon der alle kjemper om land.
I Japan
gir Hideyoshi ustadige ordrer om å gå videre inn i Kina.
Kommandørene i Korea kan ikke gå videre…
…men de våger ikke å trosse herren sin.
Når de rapporterte til Japan,
prøvde Hideyoshis generaler alltid å gi en positiv vri
på det som skjedde i Korea.
Hideyoshi var en total diktator,
så å gjøre ham sint…
YUICHI HORIKOSHI HISTORIKER
…kunne ha satt livet ditt i fare.
Derfor rapporterte ikke vasallene dårlige nyheter,
bare gode nyheter,
så Hideyoshi var ikke klar over krigssituasjonen i Korea.
Alle dårlige nyheter eller ønsker om å trekke seg tilbake
ble avvist av Hideyoshi,
så han visste ikke hva som foregikk.
Han forstår ikke omfanget av denne katastrofen.
Faktisk finnes det bevis på
at Hideyoshi trodde han vant i Korea.
Akkurat når oppmerksomheten hans kreves i Korea,
blir Hideyoshi stadig mer distrahert
og besatt av et annet problem.
Hideyoshi plages av at han ikke har en arving.
Kona var barnløs
og han hadde store drømmer om å danne et nytt dynasti i Japan,
et som ville videreføre Toyotomi-familien gjennom generasjoner.
Hideyoshi hadde skaffet seg en bra fortid,
men det var umulig å finne på noe som ordnet problemet med
at han ikke hadde etterfølgere.
Uten etterfølgere ble alt han hadde gjort opphevet
og han var klar over det.
På dette tidspunktet var Nene for gammel til å føde barn.
Samtidig hadde Hideyoshi hundrevis av konkubiner i Osaka.
En av dem kunne føde barna hans.
Og den personen, en sønn, kunne bli Hideyoshis etterfølger.
Konkubiner var fra familier med høy status.
De var alle døtre av daimyo, de var av edelt blod.
Jeg tror den viktigste forskjellen mellom en konkubine og en kone
var at du antakeligvis kunne velge konkubiner.
Kona di er nok fra et arrangert ekteskap.
Lady Chacha var Hideyoshis favoritt-konkubine.
Hun var faktisk niesen til Oda Nobunaga.
Hun var veldig vakker.
Hun var også en prima donna. Hun var en veldig stolt kvinne.
Hun var veldig arrogant, så hun var en kontrast til Nene,
som var en jordnær og fornuftig kvinne.
Etter så mange år uten å kunne føde et barn,
føder Chacha en sønn, Tsurumatsu,
og Hideyoshi er henrykt.
Han vil kontrollere Asia og trenger en sønn for å videreføre Toyotomi-linjen.
Hideyoshis sønn Tsurumatsu døde.
Han var helt knust av sorg.
Plutselig er familiens fremtid nok en gang i fare.
Dette har en innvirkning på Hideyoshis psykiske tilstand…
…fordi en av yndlingsdøtrene hans også døde nylig,
og så moren hans.
Dette bidro til
å skape en krise for Hideyoshi,
en følelse av at det viktigste han gjorde mislyktes
når det var mest nødvendig.
Og det er mulig at dette også
bidro til det folk så som et gradvis tap av skarpsindigheten hans.
Hver eneste dag…
…ble Hideyoshis handlinger mer uberegnelige og urovekkende.
Alle kunne se forandringene,
og han klarte ikke å ta seg sammen.
Ryktene sa at Hideyoshi også fikk syfilis
fra en av sine konkubiner,
og det gjorde oppførselen hans enda mer irrasjonell.
Hideyoshi ble bokstavelig talt sinnssyk.
Han ser seg selv mer og mer som isolert
og frykter at han blir en fiasko,
at familien hans vil forsvinne når han dør.
Etter at sønnen hans døde, ble Hideyoshi igjen uten arving.
Mens den koreanske krigen fortsatte…
…tok Hideyoshi en dramatisk avgjørelse.
Han utnevnte nevøen, Hidetsugu, som sin etterfølger.
Hidetsugu var en svært tvilsom person.
Han var avhengig av kjødets gleder.
Han var brutal og voldelig.
Han skjøt bønder for moro skyld.
Han var en uverdig etterfølger,
men Hideyoshi hadde ikke noe valg.
Hidetsugu var den eneste lovlige arvingen i familien.
Men Hideyoshi hadde en overraskelse i vente.
Bare rundt seks måneder senere
fødte Hideyoshis favoritt-konkubine, lady Chacha,
en sønn, en gutt som het Hideyori.
Hideyoshi hadde nå en stor arvekonflikt mellom den ustabile Hidetsugu,
som han hadde utnevnt,
og spedbarnssønnen, som han nå ville gjøre til arving.
Dette var en veldig farlig situasjon,
så Hideyoshi bestemte seg for å bli kvitt Hidetsugu
ved å sende ham i eksil til Koyasan.
Det kunne ha lyktes,
men det gikk rykter om at Hidetsugu planla å vende tilbake,
og vurderte et militærkupp mot Hideyoshi.
Det kunne ikke skje.
For å sikre rettighetene til den andre sønnen…
…måtte Hidetsugu dø.
Hideyoshi runder opp 31 kvinner og barn,
Hidetsugus nærmeste familie,
marsjerer dem gjennom Kyoto
og henretter dem.
Det er så ekstremt
at ingen kan tro det representerer noe annet enn
at Hideyoshi begynner å gå fra vettet.
Én av de involverte i den antatte Hidetsugu-planen
om å starte et kupp og gi seg selv makten, var Den enøyde dragen.
Date Masamune og Hidetsugu hadde et godt forhold.
De jaktet faktisk sammen ganske ofte,
og Masamune blir sett på som en venn av Hidetsugu.
Hideyoshi er rasende.
Masamune er en ambisiøs mann.
Det er ikke umulig
at han ville vært villig til å svike Hideyoshi.
Som et resultat blir Masamune ført for Hideyoshi
og må svare for sin tilknytning til Hidetsugu.
Det eneste som redder ham er bønnen fra en roligere person,
en av de få Hideyoshi fortsatt hører på.
Tokugawa Ieyasu sier at
Masamunes lojalitet er upåklagelig,
og at straff derfor er unødvendig.
"Vi burde stole på ham og hans ord."
Som et resultat vil Masamune føle seg dypt i gjeld til Tokugawa Ieyasu.
En gjeld som Ieyasu vil kreve inn senere.
Hideyoshi blir stadig mer paranoid,
men han sparer Masamune på én betingelse.
Han må samle styrkene sine og bli med på invasjonen av Korea,
selv om alle ødelegges.
Til tross for store bekymringer,
tør ikke Date Masamune og andre daimyo
å trosse Hideyoshis ordre om å bli med på kampen i Korea.
Å gjøre det ville bragt død og skam.
Selv om forsterkninger har blitt sendt,
sliter japanske styrker med en uvinnelig krig
der de mangler mat og forsyninger og plages av sykdom.
Uvitende om hva som egentlig skjer i felten,
fortsetter Hideyoshi å beordre styrkene sine om å fortsette.
Krigen i Korea var knusende.
Den hadde kostet titusenvis av japanske liv
og mange hundre tusen koreanske liv.
Mens katastrofen i Korea utvikler seg
og de mottar stadig merkeligere ordrer fra Japan,
er det tydelig at Hideyoshi blir mer og mer ustabil,
at han ikke kan ta klare, strategiske avgjørelser,
at han feilaktig tror at han vinner.
Det er selvsagt lammende for generalene som ikke har klare instruksjoner.
Mange av de øverstkommanderende lurer på
om han er mentalt stabil og om de vil overleve dette.
Så situasjonen i felten er desperat.
Kommandørene innser dette og innser behovet for å
forhandle slik at de kan finne en løsning.
Hideyoshi visste i lang tid ikke
at vilkårene fra Kina
ikke var de han ville høre.
På grunn av den psykiske tilstanden hans
og de falske rapportene generalene hadde sendt ham,
trodde Hideyoshi at han hadde vunnet kampanjen i Korea
og han ba nå om anerkjennelse for triumfen sin på toppnivå.
Med andre ord, fra Ming-keiseren i Kina.
Minstekravet til Hideyoshi er en oppdeling av Korea.
Han foreslår at Korea deles inn i to innflytelsessfærer,
en sørlig sfære dominert av Japan
og en nordlig sfære dominert av kineserne.
Det er det minste han vil godta.
I tillegg vil Hideyoshi at keiseren av Kina
skal sende en av døtrene sine til Japan som konkubine.
Konishi Yukinaga visste at dette var umulig.
Ming-keiseren kom aldri til å gi Hideyoshi
den anerkjennelsen han mente han fortjente.
Hideyoshis krav fornærmer kineserne.
De nekter å godta disse vilkårene.
Han hadde tross alt ikke vunnet en seier i Korea.
Det var et skammelig nederlag.
I stedet tilbyr de Augustin Konishi en annen avtale,
som han til slutt aksepterer.
TOYOTOMI HIDEYOSHIS HOFF 1596
Da de kinesiske utsendingene ankom Kyoto
sammen med Konishi og de andre forhandlerne fra Korea,
ga de Hideyoshi kinesiske klær
og Hideyoshi var veldig fornøyd fordi han trodde dette betydde at de
underkastet seg ham.
Men det oppstår snart full forvirring.
Først nekter disse ambassadørene,
fordi de er keiserens ambassadører, å bøye seg for Hideyoshi.
De forventer at han bøyer seg for dem.
Han bøyer seg selvsagt ikke for noen,
så de to sidene blir ikke enige.
Når de faktisk tar frem brevet fra keiseren av Kina
med vilkårene:
"Hideyoshi, du er konge av Japan. Jeg godtar det.
Som min vasall…"
Hva skal dette bety?
-Hva betyr dette, din idiot! -Ro deg ned, kjære!
Han innser at kronen og kappene ikke er gaver.
De symboliserer hans underkastelse,
gitt av keiseren av Kina for å si: "Du er min nå."
Hvordan kan jeg bruke dette?
Kom deg ut!
Kom deg ut herfra!
Kom deg ut!
Hideyoshi er så ydmyket og sint at han beordrer en ny invasjon av Korea.
Kom deg ut!
Men denne gangen er målet hans mer begrenset.
Det var i stedet en enkel hevn.
Hideyoshi tvinger over 100 000 samuraier
til å invadere Korea i et dødelig, ødeleggende angrep.
Men innen få måneder
stopper koreanske og kinesiske soldater igjen fremrykkingen
og driver japanske styrker tilbake til kystgarnisonene.
På dette tidspunktet er mange daimyo rasende.
De har mistet mange menn og mye rikdom
uten noe å vise til.
I Sengoku-perioden var det alltid viktig for en hersker
å belønne tilhengerne med eiendommer og skatter,
men krigens gang betydde at det ikke fantes nye eiendommer i Korea
eller noe som kan gis til disse daimyoene.
Så det var stor misnøye blant
daimyoene som hadde dratt til Korea.
Så mye at det ble hvisket i hoffet
blant mektige personer
om hva som måtte til,
hvordan det skulle gjøres
og hvordan han burde forsvinne.
Folk begynte å snakke åpent om opprør.
Hideyoshi er i en stadig vanskeligere posisjon.
Fysisk er han selvsagt mer og mer uvel,
det blir stadig vanskeligere å forlate Fushimi-slottet.
JULI 1598
Før han dør… vet han at han er døende.
Hideyori.
Han må sørge for at Hideyori ikke blir avsatt eller drept,
slik det ble gjort under borgerkrigen.
Ta vare på ham.
Han tar en utrolig viktig strategisk avgjørelse.
Han bestemmer seg for å utnevne et eldreråd
og be dem beskytte og ta vare på Hideyori
til han blir voksen og kan ta over stillingen
som leder av Japan.
Mennene han velger er de fem mektigste lederne i Japan.
Noen av dem er folk han har hatt et langt forhold til, folk han stoler på.
Andre blir valgt først og fremst på grunn av sin makt,
ikke fordi Hideyoshi stoler på eller liker dem.
Men det er en risiko jeg tror han måtte ta.
Av de fem regentene, eller rådgiverne,
er de to viktigste Tokugawa Ieyasu
og Maeda Toshiie.
Maeda Toshiie vil bli stasjonert i Osaka-slottet
og skal være ansvarlig for å oppdra unge Hideyori,
ta seg av utdannelsen hans
og forberede ham på å lede landet.
Tokugawa Ieyasu er nå Japans mektigste daimyo
bortsett fra Hideyoshi,
så han får en slags endelig myndighet.
Han har ansvaret for hele regjeringen.
Man forventer kanskje at et råd burde bestå av
individer som kunne samarbeide og effektivt styre en regjering.
Men det virker ikke som om det var Hideyoshis hensikt
i dette tilfellet.
Han ser ut til å ha bevisst valgt daimyo
med motstridende interesser.
På den måten sikret han
at rådets medlemmer ville følge nøye med på hverandre
slik at ingen gjorde noe forhastet.
Han prøvde å sørge for at ingen i rådet
ble mektigere enn de fire andre.
I september 1598,
etter et helt liv med krig,
dør en av Japans store forenere, Toyotomi Hideyoshi.
Det er bare noen få personer
som virkelig har endret historiens gang.
Og Hideyoshi er definitivt en av dem.
Han oppnådde utrolig mye,
antagelig mer enn noen annen japansk leder.
Han var den sjeldne lederen
som faktisk kunne forestille seg noe som var helt uhørt.
Han brakte fred på en måte som kanskje Nobunaga aldri drømte om.
Han hadde forent landet og avsluttet borgerkrigen.
Han hadde skapt en tilsynelatende
stabil politisk balanse blant de store daimyoene.
Men enda mer enn det,
er suksessen hans en fantastisk triumf over en beskjeden begynnelse.
Fra bonde og samurai på laveste nivå
til Japans ubestridte leder.
Når Hideyoshi dør,
kunngjør ikke eldrerådet umiddelbart
at den store herskeren har gått bort.
I stedet
gir de ordre om våpenhvile i Hideyoshis navn
og kaller Japans styrker hjem fra Korea.
På mange måter, da Hideyoshi døde,
tror jeg daimyoene pustet lettet ut.
Krigen i Korea viste seg å bli katastrofal.
Når det er sagt.
var det enorm angst i kjølvannet av døden hans
fordi han ikke hadde en voksen arving
som ubestridt kunne ta over tittelen hans.
I henhold til Hideyoshis ønsker erklærer rådet at Hideyori er hersker over Japan,
men siden han er et barn, har han ingen makt.
I praksis er makten nå delt i en nøye ordning
mellom de fem eldste.
Dette skaper en enormt farlig situasjon.
Vi har en skjør maktordning mellom fem regenter.
En som kan, med enhver endring i balansen,
falle helt fra hverandre og skape et dødelig tomrom i midten.
Da Hideyoshi døde, begynte uten tvil de fleste daimyo å forberede seg på krig.
Etter tiår på sidelinjen, er Ieyasu nå klar til å gjøre sitt.
En katastrofal kamp om makten har begynt.
Norsk tekst: Marte Fagervik