EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Angrip!
I 1598, etter å ha avsluttet 120 år med borgerkrig
og gjenforent Japan under sin fane,
dør Toyotomi Hideyoshi, Japans øverste hersker.
I et desperat forsøk på å beskytte dynastiet,
skapte Hideyoshi et råd med fem mektige krigsherrer like før han døde.
De skal styre Japan til den unge sønnen hans blir myndig.
Skjebnen til Japan henger nå i en tynn tråd.
Hvis rådet kollapser,
vil Japan bli kastet tilbake til anarki,
og alt Hideyoshi jobbet for å oppnå vil bli ødelagt.
De fem eldste var fra de mektige familiene.
Og å sette dem sammen
er ment å skape en perfekt balanse
så ingen av dem har overtaket.
Maeda Toshiie vil bli stasjonert i Osaka-slottet…
…og blir ansvarlig for å oppdra unge Hideyori,
for å ta seg av utdannelsen hans og forberede ham på å styre landet.
Men alle forstår
at siden Hideyori ikke vil bli myndig på årevis,
er det en sjanse for at en av dem kan bli den øverste makten.
Dette er den fatale feilen i Hideyoshis liv,
at alt han jobbet for nå settes i tvil på grunn av arvingenes alder.
Daimyoene begynte å forberede seg,
enten på å være daimyoen som tok over…
…eller for å hindre at en fiende kunne gjøre det.
Tokugawa Ieyasu er nå den mektigste daimyoen i Japan.
Så han har den ytterste myndighet.
Han har ansvaret for hele regjeringen.
Tokugawa Ieyasu var uten tvil den mektigste krigsherren i landet.
Han hadde mer rikdom og militærmakt enn noen andre.
Med Hideyoshi død, så snart det var en sjanse,
var Ieyasu i en perfekt posisjon for å bli Japans hersker.
Han har tålmodig bygget opp makten og eliminert fiender,
han har tålmodig skapt allianser,
og nå er det på tide å prøve seg på å bli øverste makt i Japan.
Men i skyggene
var det en uforbederlig renkesmed som ville gjøre et kupp mot Ieyasu.
Og det var Ishida Mitsunari.
Han var en mindre daimyo.
Han hadde ikke Ieyasus styrke,
men var lojal mot Toyotomi-huset.
Sir.
På tide å slå til.
Det er nå eller aldri.
Han gjorde alt han kunne for å undergrave Ieyasus posisjon
og skape mistanke
mellom Ieyasu og de andre rådmennene Hideyoshi utnevnte.
Og Mitsunari synes å føle at så lenge Ieyasu ikke blir utfordret,
vil han til slutt dominere resten av de eldste og rådmennene.
Og han er ikke villig til å leve med det. Han vil enten drepe Ieyasu,
kontrollere ham eller ødelegge ham.
Ishida Mitsunari trengte allierte og støtte.
Så han kontaktet veteranmedlemmet i rådet, Maeda Toshiie,
en veldig rik daimyo og en sterk hærfører.
Maeda Toshiie var den eneste som kunne utfordre Ieyasu.
Tokugawa-familiens nylige gjerninger…
Kan du hjelpe Hideyori?
Jeg mente ikke å anta noe.
Mente ikke å være respektløs.
Men Toshiie vil ikke.
Han nærmer seg livets slutt, han er usikker på om kampanjen vil lykkes
og siden han er døende, vil han ikke forplikte seg til noe
som vil gi sønnen hans byrden
av en posisjon som kan ødelegge klanen deres.
Så Maeda Toshiie lar være å konfrontere Tokugawa Ieyasu,
selv om han vet at Ieyasu vil avsette Hideyori
for å bli kvitt ham og herske i Tokugawas navn.
Toshiie døde like etterpå.
Han hadde vært verge for Toyotomi Hideyori.
Så hvem andre kunne ta over…
…enn Tokugawa Ieyasu, som flyttet inn i Osaka-slottet.
Slik at han hadde full kontroll… over unge Hideyori.
Dette var veldig viktig.
Det er som om en minister
plutselig kommer til Buckingham Palace i England
og sier at de vil bo der.
Det gjorde de andre medlemmene av regentskapet rasende,
for Tokugawa Ieyasu kontrollerte nå den unge arvingen.
Regentenes råd beordret Ieyasu til å trekke seg tilbake
og anerkjenne at Toyotomi Hideyori var den sanne arvingen,
og at Ieyasu ikke hadde rett til å blande seg inn i den prosessen.
Ieyasu så uttalelsen som en krigserklæring.
Det var sjansen han hadde ventet på.
Japans daimyoer delte seg i to leirer:
En som støttet Tokugawa Ieyasu…
…og en som støttet Toyotomi Hideyori,
ledet av Ishida Mitsunari.
Prosessen hadde begynt for den mest avgjørende maktkampen
i Japans historie.
Mens forberedelsene til militærkonfrontasjonen tar sted,
mobiliserer Ishida Mitsunari menn mot en mulig Ieyasu-koalisjon.
En av dem er Uesugi, som befinner seg nord for Ieyasu.
Mitsunaris plan er at Uesugi-klanen skulle bevege seg mot Ieyasu,
og han kunne knuse Ieyasu
mellom sine og Uesugis styrker.
Så Ieyasu tar en rask avgjørelse.
Han skal hente inn noen tjenester, spesielt fra Date Masamune,
og samle en styrke i nord for å forsvare med Uesugi Kagekatsu.
Mens Masamune beveger seg for å stoppe angrepet fra nord,
planlegger Ieyasu å skynde seg østover til Edo for å samle styrkene sine.
Men han trenger tid.
Siden Mitsunes tropper allerede er i bevegelse,
er Ieyasus eneste håp slottet ved Fushimi,
en festning som kontrollerer veien østover.
Derfor måtte Fushimi-slottet holdes uansett hva det kostet,
for å hindre at Ishida Mitsunari kunne angripe Ieyasu
før han var klar.
Fienden vil omringe slottet.
Jeg vil at du skal forbli…
…på slottet.
Det ble forsvart av vennen hans, Torii Mototada.
Ieyasu og Torii Mototada hadde vært venner i mange år.
Begge mennene vet at dette slottet er avgjørende
for Tokugawa-familiens fremtid,
og at det blir nesten umulig å forsvare det.
Mototada.
Begge visste at dette var et selvmordsoppdrag.
Torii Mototada var overmannet med 20 mot 1.
Torii Mototada fikk i hovedsak et oppdrag
som krevde at han skulle kjempe lengst mulig uten å trekke seg tilbake
og uten forsterkninger.
Mens Ieyasu flyktet fra Mitsunaris hær i all hast,
skrev Torii Mototada sin siste beskjed.
"Det hadde gått an
å bryte seg gjennom noen av soldatene og rømme,
men det er ikke slik en kriger oppfører seg.
Jeg skal stå imot landets styrker her
og dø en strålende død."
Ishida Mitsunari og hans 40 000 menn angriper slottet.
Torii Mototada og hans 2000 kjemper voldsomt.
Torii Mototada sendte sine menn i kamp igjen og igjen
mot Ishida-styrkene.
På en utrolig tapper måte
forsvarte Torii Mototada og hæren hans Fushimi i 12 dager.
Legenden sier at garnisonen i Fushimi fortsatte å kjempe
til det bare var ti av dem igjen.
Til slutt, da slottet brant rundt ham,
begikk Torii Mototada et ærefullt selvmord
etter et av de mest edle forsvarene av et slott i japansk historie.
Torii Mototadas tapperhet har vært helt avgjørende.
Det har latt Ieyasu samle sine styrker i Edo
for å kjempe mot Ishida Mitsunari.
Tokugawa Ieyasu er nå klar til å handle.
Han deler opp styrken på 75 000 menn og forbereder seg på å angripe ved Mitsunari.
Mens sønnen leder en stor styrke mot nord,
fører Ieyasu hovedhæren sin rett mot fienden.
Mitsunari er nå i en svært farlig situasjon
og risikerer å bli omringet av de to hærene som nærmer seg.
De vil sperre veien og omringe oss.
Ishida Mitsunari innser hvor farlig situasjonen er.
Ieyasu kan komme seg rundt ham og fjerne Mitsunaris vei ut.
Jeg lar det ikke skje.
Vi møter dem på veien og angriper.
Ishida Mitsunari tok en dramatisk avgjørelse.
Han ville ikke risikere å bli tatt av Ieyasus styrker.
Han bestemte seg derfor for å marsjere ut, konfrontere dem på veien
og ødelegge Ieyasus hær når den kom.
Stedet han valgte
var en smal dal kalt Sekigahara.
Dette var en veldig god strategi for Mitsunari.
Han trodde det ville være mer fordelaktig å kjempe i Sekigahara
enn i Ogaki-slottet.
Hvis du velger å kjempe i en smal dal
og kontrollerer fjellene rundt, som Ishida gjorde,
kan du trekke motstanderen mot deg og så angripe ham fra tre sider.
Det var et utmerket valg.
Si det til soldatene.
Stram inn forsvaret før fienden kommer.
Gå!
Ishida Mitsunari hadde tid til å ordne styrkene sine
i en best mulig forsvarsposisjon.
Han gikk selv på veien og ventet på Ieyasus angrep.
Hideaki…
Sett troppene dine på fjellet.
Når jeg gir signalet,
kom ned fra fjellet og angrip Ieyasu fra siden.
For å beskytte sin venstre flanke og unngå å bli omringet av Ieyasu,
sendte han Kobayakawa Hideaki
for å innta en stilling med utsikt over veien.
Da slaget ble begynte neste morgen,
ville han tenne et signalbål og så ville Kobayakawa Hideaki
komme ned fra sin strategiske posisjon
og angripe Tokugawa på høyre flanke,
og med det beseire ham totalt.
Men Mitsunari mislikes av
mange daimyo som støtter Toyotomi Hideyoris sak.
Denne mistilliten til Ishida Mitsunari
som overordnet kommandør kom tilbake for å bite ham på flere måter.
En av de viktigste er med saken om Kobayakawa Hideaki.
Hovedgrunnen til Hideakis uvilje mot Ishida Mitsunari
var Ishidas rolle da de invaderte Korea.
Ishida Mitsunari ble utnevnt av Hideyoshi
som generalinspektør for de japanske styrkene
og hadde vært svært kritisk til unge Hideakis ytelse,
Hideyoshi fikk høre om det
og fratok Hideaki mange rettigheter, privilegier og landområder.
I de viktige timene før kampen,
mottok Tokugawa Ieyasu en uventet beskjed.
Hideaki hadde bestemt seg for å bli forræder.
Når slaget hadde begynt, skulle Hideaki bli med Ieyasu i stedet
og sette i gang et ødeleggende angrep på Mitsunaris hær.
Om dette skjedde, ville det tippe balansen til fordel for Ieyasu.
For alt vi vet, kunne Hideaki ha spilt begge sider
for å se hvem som ville vinne,
og så bestemte han seg for hvem han skulle støtte.
Før kampen begynte kunne selvsagt ikke
Ieyasu være 100% sikker på at Hideaki ville skifte side.
Tokugawa Ieyasu sto overfor den vanskeligste
og farligste avgjørelsen i livet sitt.
Til syvende og sist var det en stor sjanse, men en han måtte ta.
Tokugawa Ieyasu drar til Sekigahara.
Hvis dette brevet er et triks, som noen av generalene hans tror,
kan Ieyasu ha tapt alt.
Ieyasu kom, og alt han så rundt seg
var bål på fjellet,
som indikerte de befestede posisjonene
som Ishidas hær hadde hatt tid til å bygge.
Det var en stor utfordring.
Ieyasu var i en ugunstig situasjon
fordi Ieyasus sønn, Hidetada,
ikke hadde ankommet med ytterligere 30 000 tropper som han hadde regnet med.
Dette truer overlevelsen til Ieyasus styrker.
Alt de kunne gjøre var å forberede seg best mulig på den kommende kampen.
Om et par timer ville tåken løftes
og det mest avgjørende slaget i Japan ville begynne.
Mens sidene stiller seg opp ved Sekigahara,
har Mitsunari overtaket.
De 120 000 mennene hans kontrollerer høyden.
Når kampen starter,
vil Mitsunari få ned vingene i formasjonen
og knuse Ieyasu fra tre sider.
I bunnen av dalen
er Ieyuasu i den svakere stillingen og i mindretall med nesten tre mot én.
Siden sønnen og styrkene hans ikke er der,
er han nå avhengig av Hideakis løfte om svik.
På dagen for slaget ved Sekigahara er det tåke tidlig på morgenen,
så de to sidene kan ikke se hverandre tydelig.
Når tåken begynner å løfte seg tidlig om morgenen,
ser Ieyasu nøyaktig hva som er foran ham.
Mitsunaris etablerte stilling.
Ja, han er i mindretall.
Men Mitsunari har ikke mye erfaring på slagmarken.
Han har aldri selv ledet et slag. Han har vært underkommandør.
Angrip!
Mitsunari har tid til å forberede seg.
Som følge av det, tvinges Ieyuasus styrker fremover, og det koster.
Det er utrolig vanskelig.
Vi har nærkamp
og spydmenn som slåss mot hverandre.
På flankene har du kontingenter av hakebørser som skyter mot fienden.
Det utvikler seg til et hardt slag.
Det er kaotisk, forvirrende og ekstremt brutalt.
Dette er kontrollert kaos.
Etter som kampen utvikler seg, får ingen av sidene overtaket.
Dette blir en konkurranse for å se hvilken side som er sterkere.
Gi signalet.
Ishida innser at han må tvinge noen av troppene sine til å gå inn i kampen.
Han gir det forutbestemte signalet
til Kobayakawa Hideaki om å angripe Tokugawa-styrkene i flanken.
Men…
Troppene står stille.
Ieyasu ser også at Kobayakawa ikke beveger seg.
Kobayakawa-styrkene holder posisjonen.
Og etter en stund
blir Ieyasu også litt nervøs for hva de skal gjøre.
Ieyasu gjør et nøye beregnet trekk
som vil huskes i japansk folklore.
Skyt!
Han skal ha beordret hakebørsene til å skyte på Hideakis posisjon,
og tvunget Hideaki til å velge.
På tide å velge side.
Angrip!
Dette rister Hideaki ut av passiviteten,
og Kobayakawa-troppene strømmer ned åsen.
Du må se for deg Mitsunaris reaksjon.
Først: "De fikk ordren min. De er på vei."
Og så, forferdet: "Vent, de går ikke mot Ieyasus linjer,
de kommer mot mine linjer. De angriper meg."
De smeller inn i den vestlige hærens flanke.
Kommandøren for den angrepne flanken
prøvde å møte Kobayakawas angrep, men ble overveldet.
Dette dobbeltslaget mot Ishida Mitsunaris hær
rullet opp sidene…
…og tvang motstanden hans i stykker.
Mitsunari innser nå at…
Hideaki…
…kampen er så godt som tapt.
Den gjenværende vestlige hærens kontingenter prøvde å rømme.
Mange ble selvsagt trampet ned
av de seirende motstanderne…
…og drept.
Det var kaos like etter slaget.
Mange av generalene på den tapende siden flyktet fra stedet,
inkludert Mitsunari,
men Ieyasus styrker fanget flere av dem.
Sekigahara var et vendepunkt for Ieyasu.
For nå er det tydelig at militært sett,
er han den største makten i Japan.
For Ieyasu setter seieren på Sekigahara
ham i det man kan kalle en av de viktigste posisjonene
i enhver alder i japansk historie.
Motstanden mot ham er nesten borte.
Ieyasus seier i Sekigahara er fullført,
men han må sende signal om seieren,
og Ieyasu beordrer at Hideyoshis tilhengere skal henrettes.
Inkludert Ishida Mitsunari.
Hodene blir satt på påler for å kunngjøre
at Toyotomi-koalisjonen er ferdig
og at den øverste makten i landet nå er Tokugawa Ieyasu.
I kjølvannet av Sekigahara
gjør Ieyasu noe kontroversielt
mot råd fra sine generaler og lojale vasaller.
Selv om han ødela koalisjonen som beskyttet
Hideyoshis arving, Hideyori,
bestemmer Ieyasu seg for å ikke drepe Hideyori.
I stedet lar han ham bo i Osaka-slottet under morens myndighet,
lady Cha-Cha.
Date Masamune sender et brev til Tokugawa Ieyasu.
Han sier:
"Ieyasu, hvis du ikke holder denne gutten ved din side og oppdrar ham selv…
…vil alle fiendene dine samles rundt ham og helle gift i øret hans
og det vil vende ham mot deg. "
Men Ieyasu ser ut til å ha vært uenig.
Å holde litt avstand og la Hideyori være sin egen mann
ville la Hideyori akseptere ideen om Tokugawa-styret.
Den avgjørelsen, sentimental, om du vil, viser seg å være en feil.
Ieyasu strammer nå kvelertaket på Japan.
Alle daimyo som motsatte seg ham i Sekigahara
blir drept eller fratatt landene og titlene sine.
De blir så flyttet til utkanten av landet,
langt fra innflytelse og makt.
Alle de som støttet ham, flyttes nærmere sentrum og belønnes.
Ved å gjøre det, har Ieyasu skapt en buffersone med lojale støttespillere
for å forhindre angrepstrusler.
Dette omfattende flyttesystemet
vil beskytte Ieyasu og for alltid forandre Japans politiske utseende.
Det var en genial plan. Vi må huske at verken Nobunaga
eller Hideyoshi hadde funnet en virkelig levedyktig politisk likevekt.
En som kunne vare.
Ieyasu gjorde det.
Så mens mange hadde stor nytte av slaget ved Sekigahara,
kan ikke det samme sies for Kobayakawa Hideaki.
På tross av at Kobayakawas frafall sikret seieren,
er grunnen til at Ieyasu vant
at Ieyasu ikke stolte på ham.
Han svek tross alt én mester. Han kunne svike en annen.
Hideaki ble plaget
og følte seg så skyldig i å forråde sin opprinnelige klan,
som var Toyotomi, at han bokstavelig talt ble gal.
Og innen to år…
…drakk han seg i hjel.
Ieyasu har på mange måter sikret sin posisjon.
Han har omfordelt disse lordene på en måte som er nyttig for ham,
han har etablert sin dominans over landet,
men Ieyasu, tror jeg,
vil først og fremst etablere seg som krigsleder,
ikke en som er for begrenset av det gamle keiserhoffet.
I 1603 tar han det siste steget for å fastsette sin legitimitet.
Han får tittelen Shogun.
Noe man må huske på angående Shogun-tittelen
er at i store deler av Japans historie
var det ikke en veldig innflytelsesrik, mektig eller ønskelig tittel.
Mange av Shogunene var bare marionetter.
Ieyasu gjenskaper Shogun-tittelen som en maktposisjon,
gir den nytt liv og den lar ham kontrollere hele Japan.
Når Ieyasu har fått tittelen Shogun,
står han for første gang siden sentralstyret kollapset
på midten av 1400-tallet,
ved den øverste makten i Japan.
Det virker som om 130 år med borgerkrig endelig er over.
Men litt over et tiår senere
er det snakk om fullt opprør.
De som aldri hadde forsonet seg med Tokugawas seier,
begynner å samle seg rundt den ene mannen som lovlig kunne utfordre Ieyasus makt…
Toyotomi Hideyori, Hideyoshis ektefødte arving.
Etter seieren på Sekigahara,
tok Ieyasu ingen direkte handling mot Hideyori,
arvingen til Hideyoshis tittel.
Og gutten vokste opp med posisjonen intakt.
I årenes løp var det mange som så Hideyori
som et alternativ til Ieyasus makt.
Spesielt noen av de mesterløse samuraiene, roninene,
som ikke hadde en posisjon etter kampen ved Sekigahara.
Han har også støttespillere over hele landet.
Selv om Hideyori blir et samlingspunkt
for mange som er misfornøyde med Tokugawa-ordenen…
…spørs det i hvilken grad
han selv ville ha ønsket å utfordre Ieyasu.
Ieyasu var, selvsagt, mye sterkere militært,
og det ser ut til at Hideyori ville ha unngått en konflikt.
Stille!
Deres Høyhet, De må ikke høre på dem.
Om De trygler for livet,
gjør De akkurat som Tokugawa vil.
Selv moren hans, en av hans nærmeste rådgivere,
Lady Yodo, noen ganger kalt Cha-Cha,
vil begynne å presse sønnen sin til å trosse Tokugawa Ieyasu.
Ofte på tross av råd fra sine egne vasaller,
som mange antyder at det er bedre å vente på at Ieyasu dør
og utfordre sønnen hans, kanskje en mindre effektiv hersker.
Hvis du er samurai, tenk på å få tilbake Toyotomi-styret!
Mor…
Cha-Cha vil ikke vente. Hun vil at utfordringen skal skje nå.
Slutt.
Dere må dra.
Kom dere ut!
Uansett Hideyoris intensjoner,
fra det at tusenvis og kanskje opp til 60 000 mennesker
samlet seg rundt Hideyori ved Osaka-slottet
virket det for Tokugawa Ieyasu som om et opprør var på gang.
Ieyasu var velsignet med å ha mange sønner.
Han visste at familien hans ville overleve hvis…
…det ikke fantes troverdige maktalternativer,
og Hideyori er et troverdig maktalternativ.
Han har blitt en magnet for de som er misfornøyde med Tokugawa.
Drep Hideyori.
Ja, sir.
Hvis Ieyasu vil forlate denne jorden sikker på
at familien hans vil overleve og arbeidet hans fortsette,
må han ødelegge Hideyori.
Nå vil han gjøre noe han mener han burde ha gjort for lenge siden.
Utslette de siste sporene av Toyotomi-slekten.
Ieyasu marsjerer 194 000 soldater for å beleire Osaka-slottet.
Sammen med lojale allierte, inkludert Date Masamune,
dør tusener mens Ieyasus styrker beleirer festningen.
Kampene er voldsomme, men forsvarerne holder stand.
Men endelig, i juni 1615, faller Osaka-slottets formidable forsvar.
Etter mange måneder med kamp og beleiring,
regner Tokugawa-kanonene ned på Osaka-slottet,
deler av slottet brenner.
Hideyori må ha visst at det var over.
Han ble en brikke for de som var misfornøyde med Tokugawa-styret
og han ble manipulert til å starte en uvinnelig krig.
Flammene herjer gjennom Osaka-slottet.
Det er tydelig at mer motstand er nytteløst.
Ødeleggelsen av Osaka-slottet
var som om alle de siste energiene
i borgerkrigstiden ble oppbrukt slik at det ikke var noe igjen.
Alt måtte ødelegges for at en ny æra skulle bli født.
Det er ikke mer kamp igjen. Det er endelig over.
Alle skjønner det.
Og Ieyasu har vart lenger enn alle.
Tokugawa-ene har kvelertak på makten.
Ieyasu fikk ikke nyte seieren lenge.
Et år etter Osaka-slottets fall, er han døende av magekreft.
Når Tokugawa Ieyasu er på dødsleiet,
kommer mange av landets viktige personer for å vise respekt.
Og blant disse er Date Masamune,
som sies å ha besøkt Ieyasu og lest dikt for ham.
De to ser ut til å ha hatt stor respekt for hverandre.
Og Date var tydeligvis en lojal alliert i årene etter Sekigahara.
Tokugawa Ieyasu, en slu gammel mann,
en listig gammel skapning som hadde overlevd stormene og kampene…
…døde
etter å ha levd lenger enn alle fiendene sine.
De store krigsherrene
gjennom hele denne perioden
var de som forsto at krig ikke var alt.
Det er det Tokugawa Ieyasu gir dem, den sjansen.
Han har laget et holdbart system for å styre Japan
i etterkrigstiden.
Han var heldig som hadde mange sønner. Slekten hans kunne fortsette.
Så han hadde flaks, men han hadde visdom.
Og på grunn av det,
varte systemet han skapte i to og et halvt århundre.
Det er en utrolig prestasjon.
Tokugawa Ieyasus død markerer denne epokens slutt,
der militærstyret plutselig forsvinner
og samuraiene nå er krigere som hersker over et land i fred.
I et århundre har de ikke visst om noe annet enn krig.
De ble født inn i det. De ble oppdratt i det.
De er utdannet til det. Dette er nok historiens beste krigere.
Plutselig er krigen borte.
Du ser fort en utrolig forvandling av samuraiene.
I stedet for å fokusere på krig og konflikt og strategi…
…er det et økende fokus på filosofi, plikt, ære.
Hva betyr det å tjene? Hva betyr det å være kriger i fredstid?
Og på noen få tiår er samuraiene
på mange måter ugjenkjennelige fra det de hadde vært.
Men samuraienes arv
i forvandlingen av et land fra å ha blodig borgerkrig til fred,
står som et monument over Japans prestasjoner.
Krigføringens århundre,
selv om det var tragisk, ødeleggende og brutalt,
ga 250 år med fred,
og det er en ganske sjelden prestasjon i menneskets historie.
Tekst: Marte Fagervik