ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Napad!
Godina je 1598. Nakon 120 godina građanskog rata
i ponovnog ujedinjenja Japana pod njegovim stijegom,
Toyotomi Hideyoshi, vrhovni vladar Japana, je mrtav.
U očajničkom pokušaju da zaštiti svoju dinastiju,
netom prije smrti
Hideyoshi osniva vijeće pet moćnih vojskovođa.
Oni će upravljati Japanom dok njegov sin ne postane punoljetan.
Sudbina Japana je neizvjesna.
Raspadne li se vijeće,
Japanom će opet zavladati anarhija
i sve što je Hideyoshi postigao bit će uništeno.
Pet starješina potječu iz velikih i moćnih obitelji.
Njihova suradnja
trebala bi ravnopravno raspodijeliti moć
kako nijedan od njih ne bi imao prednost.
Maeda Toshiie bit će smješten u dvorcu Osaka…
i bit će odgovoran za odgoj mladog Hideyorija.
Usmjeravat će njegovo školovanje i pripremiti ga za surovosti vođenja zemlje.
No svi su svjesni da,
budući da će proći godine prije nego što Hideyori preuzme vlast,
postoji šansa da jedan od njih postane vrhovni vladar.
Ovo je tragedija Hideyoshijeva života.
Sve što je postigao sada je pod upitnikom zbog dobi njegovog nasljednika.
Daimyoi počinju pripreme.
Svaki od njih želi preuzeti vlast
ili spriječiti suparnika da to učini.
Tokugawa Ieyasu trenutačno je najmoćniji daimyo Japana.
Ima vrhunski autoritet.
Rukovodi cijelom vladom.
Tokugawa Ieyasu bio je najmoćniji vojskovođa u zemlji.
Nitko nije uživao tolika bogatstva i vojnu moć poput njega.
Smrću Hideyoshija, čim mu se otvori prilika,
bit će u savršenom položaju da postane vrhovni vladar Japana.
Strpljivo je povećavao svoju moć, eliminirao suparnike
i stvarao saveze.
Sada je pravi trenutak da pokuša preuzeti vrhovnu moć.
Međutim, u sjeni,
okorjeli se spletkar sprema pomrsiti Ieyasuove planove.
A taj netko je Ishida Mitsunari.
Mitsunari je niži daimyo.
Ima daleko manje moći od Ieyasua,
ali odan je klanu Toyotomi.
Gospodine.
Vrijeme je za napad.
Sad ili nikad.
Učinio je sve da potkopa Ieyasuov položaj
i produbi sumnjičavost
između Ieyasua i drugih vijećnika koje je Hideyoshi imenovao.
Mitsunari smatra da se Ieyasuov utjecaj mora osporavati
jer će u protivnom dominirati ostalim starješinama i vijećnicima.
A s tim nije spreman živjeti. Želi ili ubiti Ieyasua,
zatočiti ga ili uništiti.
Ishida Mitsunari treba saveznike i podršku.
Stoga prilazi starijem članu vijeća, Maedi Toshiieju,
iznimno bogatom daimyu i moćnom vojskovođi.
Maeda Toshiie jedini se mogao suprotstaviti Ieyasuu.
Nedavna djela obitelji Tokugawa…
Molim vas, možete li pomoći Hideyoriju?
Nisam htio biti drzak.
Nisam vas htio uvrijediti.
Ali Toshiie ga odbija.
U poznim je godinama
i nije siguran u uspješnost te vojne kampanje.
Zna da će uskoro umrijeti pa se ne želi posvetiti nečemu
čime bi sinu u nasljeđe
ostavio situaciju koja bi mogla uništiti njihov klan.
Dakle, Maeda Toshiie odustaje od sukoba s Ieyasuom,
iako zna da ovaj želi svrgnuti Hideyorija
i vladati zemljom u ime klana Tokugawa.
Nedugo potom Toshiie umire.
Bio je skrbnik Toyotomija Hideyorija.
Tko bi ga drugi zamijenio…
doli Tokugawa Ieyasu koji se doselio u dvorac Osaka.
Ovako ima neposrednu kontrolu… nad mladim Hideyorijem.
Ovo je velika stvar.
Kao da ministar
iznenada dođe u Buckinghamsku palaču u Engleskoj
i svima objavi da će odsad živjeti ondje.
Taj je čin razbjesnio ostale regente
jer Tokugawa Ieyasu sad drži mladog nasljednika u šaci.
Vijeće regenta naredilo je Ieyasuu da se povuče
i prizna da je Toyotomi Hideyori zakoniti nasljednik
i da se nema pravo miješati u taj proces.
Ieyasu je tu izjavu doživio kao objavu rata.
Bila je to prilika koju je čekao.
Daimyoi su se podijelili u dva tabora,
jedan je podržavao Tokugawu Ieyasua…
a drugi Toyotomija Hideyorija
pod vodstvom Ishide Mitsunarija.
Sve je spremno za odlučujuću borbu za moć
u cijeloj japanskoj povijesti.
Kako se približavamo otvorenom vojnom sukobu,
Mitsunari mobilizira saveznike protiv Ieyasuove koalicije.
Jedni od njih su Uesugi, koji se nalaze sjeverno od Ieyasua.
Mitsunari želi da klan Uesugi napadne Ieyasua,
a on će ga uništiti kad se nađe stiješten između dvije vojske.
Ieyasu donosi brzu odluku.
Unovčit će usluge, pogotovo kod Date Masamunea,
i okupiti snage na sjeveru da se odupru Uesugiju Kagekatsuu.
Dok Masamune kreće zaustaviti napad sa sjevera,
Ieyasu planira odjuriti na istok do Eda kako bi okupio svoje snage.
Ali treba vremena,
jer su Mitsunarijeve trupe već u pokretu.
Ieyasu sve nade polaže na svoj dvorac u Fushimi,
utvrdu koja kontrolira cestu koja vodi na istok.
Dvorac Fushimi mora biti obranjen po svaku cijenu.
Nasrtaj Ishide Mitsunarija na Ieyasua mora biti zadržan
dok se Ieaysu priprema.
Neprijatelj će okružiti ovaj dvorac.
Želim da ostaneš…
u dvorcu.
Branio ga je njegov prijatelj Torii Mototada.
Ieyasu i Torii Mototada bili su dugogodišnji prijatelji.
Obojica znaju da je obrana dvorca nužna
za budućnost obitelji Tokugawa
i da će to biti gotovo nemoguć zadatak.
Mototada.
Znaju da je ovo samoubilačka misija.
Torii Mototada vjerojatno će biti brojčano nadmašen 20:1.
Toriiju Mototadi dodijeljena je misija
koja zahtjeva da drži poziciju što duže može. Ne smije se povući
niti može očekivati pojačanje.
Dok Ieyasu bježi od Mitsunarijeve vojske,
Torii Mototada piše svoju posljednju poruku.
„Ne bi bilo teško
probiti se kroz njihove redove i pobjeći,
ali to nije srž pravog ratnika.
Suprotstavit ću se snagama cijele nacije
i umrijeti sjajnom smrću.“
Ishida Mitsunari i njegovih 40 000 vojnika napadaju dvorac.
Torii Mototada i njegovih 2000 žestoko se bore.
Torii Mototada neprestano šalje svoje vojnike u borbu
protiv Ishidinih snaga.
U fantastičnom činu hrabrosti,
Mototada i njegova vojska branili su Fushimi 12 dana.
Legenda kaže da se garnizon Fushimi nastavio boriti
dok ih nije ostalo samo deset.
Napokon, dok je dvorac plamtio oko njega,
Torii Mototada počinio je časno samoubojstvo
nakon jedne od najplemenitijih obrana dvorca u povijesti Japana.
Hrabrost Toriija Mototade bila je presudna.
Omogućila je Ieyasuu da okupi svoje snage u Edu
i napadne Ishidu Mitsunarija.
Tokugawa Ieyasu spreman je na svoj potez.
Rasporedio je 75 000 vojnika i pripremio se za napad na Mitsunarija.
I dok njegov sin vodi veliku vojsku na sjever,
Ieyasu vodi glavnu vojsku ravno na neprijatelja.
Mitsunari je sada u opasnoj situaciji
i riskira da ga okruže dvije vojske koje se približavaju.
Zauzet će cestu i okružiti nas.
Ishida Mitsunari zna da se nalazi u jako opasnoj situaciji.
Ieyasu bi mu mogao doći straga i onemogućiti povlačenje.
Neću to dopustiti.
Dočekat ćemo ih na cesti i napasti.
Ishida Mitsunari donosi drastičnu odluku.
Ne želi riskirati da ga uhvate Ieyasuove snage.
I stoga im se odlučuje suprotstaviti na cesti
i uništiti ih dok marširaju prema njemu.
Odabire
usku dolinu Sekigaharu.
Ovo je dobra strategija za Mitsunarija.
Smatra da u Sekigahari ima veću prednost
nego u dvorcu Ogaki.
Ako se odlučite za bitku u uskoj dolini
i kontrolirate planine, što je Ishida i učinio,
možete privući protivnika prema sebi i napasti ga s tri strane.
Bio je to izvrstan izbor.
Reci vojnicima.
Pojačajte obranu prije dolaska neprijatelja.
Idi!
Ishida Mitsunari imao je vremena rasporediti svoje vojnike
na najbolje moguće obrambene položaje.
I sam je patrolirao cestom čekajući Ieyasuov napad.
Hideaki…
Pošalji svoje trupe na planinu.
Kad dam znak,
spustite se i napadnite Ieyasua s boka.
Kako bi obranio lijevi bok i spriječio da ga Ieyasuova vojska okruži,
šalje Kobayakawu Hideakija
da zauzme položaj kojim može nadgledati cestu.
Kad sljedećeg jutra započne bitka,
zapalit će signalnu vatru i Kobayakawa Hideaki
spustit će se sa svog strateškog položaja
i napasti Tokugawin desni bok,
takvo osiguravši potpunu pobjedu.
Međutim, Mitsunarija baš i ne vole
mnogi daimyoi koji podupiru Toyotomija Hideyorija.
Antipatija i nepovjerenje prema I. Mitsunariju
kao glavnom zapovjedniku obili su mu se o glavu na više načina.
Jedan od najvažnijih je preko Kobayakawe Hideakija.
Glavni razlog za ogorčenost koju je Hideaki osjećao prema Ishidi Mitsunariju
bila je Ishidina uloga u korejskoj invaziji.
Hideyoshi je imenovao Ishidu Mitsunarija
za glavnog inspektora japanskih snaga.
Bio je vrlo kritičan spram učinka mladog Hideakija.
Hideyoshi je o tome obaviješten
pa je Hideakiju oduzeo mnoga prava, povlastice i posjede.
U ključnim satima uoči bitke,
Tokugawa Ieyasu primio je neočekivanu poruku.
Hideaki je odlučio postati izdajica.
Kad počne bitka, Hideaki će se pridružiti Ieyasuu
i započeti razorni napad na Mitsunarijevu vojsku.
Takav bi razvoj događaja okrenuo bitku u Ieyasuovu korist.
Hideaki se možda htio osigurati kod obje strane,
a onda gledati tko pobjeđuje
i tek tada donijeti odluku o tome koga će podržati.
Naravno, do početka bitke,
Ieyasu nije mogao biti 100 % siguran da će Hideaki promijeniti stranu.
Tokugawa Ieyasu bio je pred najtežom
i najopasnijom odlukom u životu.
Na kraju, bila je to velika kocka, ali morao se odlučiti na nju.
Tokugawa Ieyasu kreće u Sekigaharu.
Ako je, kako neki generali vjeruju, ovo pismo varka,
onda je Ieyasu sve bacio u vjetar.
Ieyasu stiže u dolinu i sve što može vidjeti
vatre su koje gore na planini,
što ukazuje na utvrđene položaje
koje je Ishidina vojska imala vremena podići.
Bio je to velik izazov.
Ieyasu je bio u nepovoljnom položaju
jer Ieyasuov sin Hidetada
nije stigao s dodatnih 30 000 vojnika na koje je računao.
Ovo ugrožava opstanak Ieyasuovih snaga.
Sve što su mogli bilo je pripremiti se za bitku.
Za nekoliko sati dići će se magla
i započet će odlučujuća bitka za sudbinu Japanu.
Dok se bočne postrojbe postrojavaju u Sekigahari,
Mitsunari ima prednost.
Njegovih 120 000 vojnika kontrolira uzvisinu.
Kad započne bitka,
Mitsunari planira sručiti krila svoje formacije
na Ieyasua i slomiti ga s tri strane.
U podnožju doline,
Ieyasu je u slabijem položaju i nadjačan u omjeru 3:2.
U odsustvu sina i njegovih snaga,
mora se pouzdati u Hideakijevu obećanu izdaju.
Na dan bitke kod Sekigahare, rano ujutro je magla
pa se suprotstavljene strane ne mogu jasno vidjeti.
Kad se ta magla rano ujutro digla,
Ieyasu je vidio što je pred njim.
Mitsunarijeve utvrđene položaje.
Istina je, nadjačan je.
No s druge strane, Mitsunari nema mnogo iskustva na bojnom polju.
Nikad nije vodio bitku. Samo je bio podzapovjednik.
Napad!
Mitsunari je stigao pripremiti obranu.
Stoga nasrtaj skupo stoji Ieyasuove snage.
Izuzetno je teško.
Imamo borbu prsa u prsa,
ukrštavaju se laka i teška koplja.
Na bokovima imate kontingente arkebuzira koji gađaju neprijatelja.
Borba postaje tegoban poduhvat.
Kaotično je, zbunjujuće i krajnje brutalno.
Kontrolirani kaos.
Kako bitka odmiče, nijedna strana ne uspijeva steći prednost.
Pitanje je samo koja će strana nadjačati onu drugu.
Dajte signal.
Ishida shvaća da mora prisiliti neke svoje trupe da se uključe u bitku.
Daje unaprijed dogovoreni signal
Kobayakawi Hideakiju da napadne snage Tokugawe s boka.
Međutim…
Hideakijevi vojnici stoje.
Ieyasu također vidi da Kobayakawini vojnici mirno stoje.
I dalje drže svoj položaj.
Nakon nekog vremena,
Ieyasu postaje nervozan jer ne zna što će učiniti.
Ieyasu povlači pomno proračunati potez
koji će postati dio japanskog folklora.
Pali!
Navodno je naredio arkebuzirima da pucaju na Hideakijev položaj,
prisiljavajući ga da donese odluku.
Mora odabrati stranu.
Napad!
To je trgnulo Hideakija iz pasivnosti,
a Kobayakawine trupe sjurile su se nizbrdo.
Morate zamisliti Mitsunarijevu reakciju.
Prvo: „Primili su moju naredbu. Stižu.“
A onda rastući užas spoznaje: „Čekaj, ne jure na Ieyasuove postrojbe,
nego na moje. Napadaju me.“
Zabijaju se u bok zapadne vojske.
Zapovjednik napadnute bočne jedinice
okreće vojnike kako bi ih dočekao, no ubrzo su pregaženi.
Ovaj dvostruki udarac vojsci Ishide Mitsunarija
sručio se niz planinu…
i slomio njegov otpor.
Mitsunari shvaća da je…
Hideaki…
…bitka izgubljena.
Preostali kontingenti zapadne vojske pokušali su pobjeći.
Mnoge će od njih pregaziti
protivnički pobjednici…
i ubiti ih.
Poprište netom završene bitke kaotičan je prizor.
Mnogi vodeći generali poražene vojske bježe s poprišta, među njima i Mitsunari,
ali neke su zarobile Ieyasuove snage.
Sekigahara je bila prekretnica za Ieyasua.
Jer sad je jasno da je, vojno gledano,
bez sumnje najveća sila u Japanu.
Za Ieyasua, pobjeda u Sekigahari
dovodi ga u jedan od najdominantnijih položaja
u bilo kojoj eri japanske povijesti.
Slomljen je otpor njegovoj vladavini.
Ieyasuova pobjeda u Sekigahari je potpuna,
ali mora poslati jasnu poruku
zbog čega naređuje pogubljenje Hideyoshijevih lojalista.
Uključujući i Ishidu Mitsunarija.
Glave su nabijene na kolce kako bi svima objavile
da je došao kraj koaliciji Toyotomi
i da je vrhovna vlast u zemlji sada Tokugawa Ieyasu.
Tik nakon Sekigahare,
Ieyasu donosi kontroverznu odluku
usprkos savjetima svojih generala i odanih vazala.
Iako je uništio koaliciju koja se borila da zaštiti mladog nasljednika Hideyorija,
Ieyasu odlučuje ne ubiti mladića.
Umjesto toga, pušta ga da živi u dvorcu Osaka pod skrbi majke,
kneginje Cha-Che.
Date Masamune poslat će pismo Tokugawi Ieyasuu.
Reći će:
„Ieyasu, ako ne budeš sam odgajao dječaka,
svi će se tvoji neprijatelji okupiti oko njega i trovati ga,
a to će ga okrenuti protiv tebe.“
Čini se da se Ieyasu nije slagao s tim.
Dopusti li Hideyoriju da bude svoja osoba,
omogućit će mu da prihvati ideju Tokugawine vladavine.
Ta je sentimentalna odluka ispala pogrešna.
Ieyasu sada želi učvrstiti svoju vladavinu Japanom.
Svi daimyoi koji su mu se suprotstavili u Sekigahari
ubijeni su ili su im oduzeti posjedi i titule.
Zatim su preseljeni na rub zemlje,
daleko od centara utjecaja i moći.
Svi koji su ga poduprli preseljeni su bliže centru i bogato nagrađeni.
Time je Ieyasu stvorio tampon zonu vjernih pristaša
i spriječio opasnost od napada.
Ovaj dalekosežni sustav preseljenja
štitit će Ieyasua i zauvijek promijeniti političku strukturu Japana.
Bio je to genijalan plan. Moramo imati na umu da ni Nobunaga
ni Hideyoshi nisu postigli istinski održivu političku ravnotežu
koja bi potrajala.
A Ieyasu jest.
Iako su mnogi imali velike koristi od bitke kod Sekigahare,
to se ne može reći za Kobayakawu Hideakija.
Iako je Kobayakawin prebjeg zapečatio pobjedu
i isporučio je Ieyasuu,
Ieyasu mu nije vjerovao.
Ipak je izdao jednog gospodara. Zašto ne bi i drugoga?
Hideaki je na mukama
i osjeća se krivim što je izdao svoj rodni klan,
Toyotomije. Doslovno je poludio od krivnje.
U roku od dvije godine…
ubio se pićem.
Ieyasu je na mnogo načina osigurao svoj položaj.
Preraspodijelio je knezove na način koji mu odgovara,
zavladao zemljom,
ali važno je reći da se Ieyasu
želi etablirati kao vođa-ratnik,
a ne netko tko je vezan za stari carski dvor.
Godine 1603. poduzima posljednji korak k učvršćenju svog legitimiteta.
Dobit će titulu šoguna.
Ono što treba imati na umu kod ove titule jest da tijekom većine japanske povijesti
to nije bio vrlo utjecajna, moćna ili čak poželjna titula.
Mnogi su šoguni bili marionete.
Ieyasu je nanovo osmislio ulogu šoguna kao položaj moći
koji mu je podario kontrolu nad cijelim Japanom.
Kad Ieyasu dobiva titulu šoguna,
on je, po prvi put nakon sloma centralne moći
sredinom 15. stoljeća,
na samom vrhuncu moći u Japanu.
Svima se čini da je 130 godina građanskog rata napokon završilo.
No tek desetak godina poslije,
govorka se o velikoj pobuni.
Oni koji se nisu pomirili s pobjedom Tokugawe
gravitiraju jednom čovjeku
koji može opravdano osporiti Ieyasuovu moć…
Toyotomiju Hideyoriju, Hideyoshijevom zakonskom nasljedniku.
Nakon pobjede u Sekigahari,
Ieyasu nije ništa poduzeo protiv Hideyorija,
nasljednika Hideyoshijeve titule.
Dječak je odrastao zadržavajući svoj položaj.
Tijekom godina mnogi su počeli poimati Hideyorija
kao alternativu Ieyasuovom usponu do moći.
Pogotovo samuraji bez gospodara, ronini,
koji su ostali bez položaja nakon bitke kod Sekigahare.
Ima i, u nedostatku bolje riječi, pristaše diljem zemlje.
Iako sam Hideyori postaje gravitacijski centar
onima koji su nezadovoljni Tokugawinim poretkom…
upitno je u kojoj bi mjeri
on sam htio izazvati Ieyasua.
Ieyasu je bio vojno nadmoćan
pa bi Hideyori htio izbjeći sukob.
Tišina!
Vaša Visosti, ne smijete ih slušati.
Budeš li molio za život,
ušetat ćeš u Tokugawinu zamku.
Čak će i njegova majka, najbliža mu savjetnica,
kneginja Yodo, znana i kao Cha-Cha,
početi pritiskati sina da aktivnije prkosi Tokugawi Ieyasuu.
Često se opire savjetima svojih vazala,
koji kažu da je bolje pričekati da Ieyasu umre
i izazvati mlađeg sina, možda manje učinkovitog vladara.
Ako si samuraj, razmisli o povratku vladavine Toyotomija!
Majko…
Cha-Cha ne želi čekati. Želi da se izazove Ieyasua.
Molim te, prestani.
Želim da svi odete.
Van!
Bez obzira na Hideyorijeve namjere,
činjenica da se deseci tisuća, možda i do 60 000 ljudi,
okuplja oko Hideyorija u dvorcu Osaka,
signalizira Tokugawi Ieyasuu da se sprema pobuna.
Ieyasu je imao puno sinova.
Znao je da će njegova obitelj preživjeti…
ne bude li vjerodostojnih vladarskih alternativa,
a Hideyori je vjerodostojna alternativa.
Postao je magnet za nezadovoljne vladavinom Tokugawe.
Ubij Hideyorija.
Da, gospodine.
Ako Ieyasu želi umrijeti uvjeren
da će njegova obitelj preživjeti, a njegovo djelo zaživjeti,
mora uništiti Hideyorija.
Odlučuje učiniti nešto
što mu se čini da je trebao davno.
Zatrti krvnu lozu Toyotomi.
Ieyasu maršira s 194 000 vojnika kako bi opsjeo dvorac Osaku.
Pridružili su mu se odani saveznici, među njima i Date Masamune.
Opsjeda utvrde odnosi na tisuće života.
Borba je žestoka, ali branitelji se uspješno odupiru.
No u lipnju 1615., dvorac Osaka podliježe opsadi.
Nakon višemjesečne borbe i opsade,
topovske kugle pljušte po dvorcu Osaka,
a dijelovi dvorca gore.
Hideyori je sigurno znao da je gotovo.
Postao je pijun onih nezadovoljnih vladavinom Tokugawe,
izmanipulirali su ga da započne nepobjedivi rat.
Plamen se diže iz dvorca Osaka.
Jasno je da je svaki otpor uzaludan.
Uništenje dvorca Osaka
kao da je sagorjelo preostatke
razdoblja građanskog rata,
nakon čega ih više neće biti.
Sve je moralo biti uništeno da bi se rodilo novo doba.
Nema više borbe. Napokon je završilo.
Svi to shvaćaju.
Ieyasu je sve nadživio.
Tokugawe sada imaju monopol na moć.
Ieyasu nije dugo svjedočio plodovima svoje konačne pobjede.
Godinu dana nakon pada dvorca Osaka umire od raka želuca.
Kad je Tokugawa Ieyasu bio na samrti,
mnogi velikani zemlje došli su mu odati počast.
Među njima je i Date Masamune,
kažu da je posjetio Ieyasua i čitao mu poeziju.
Čini se da su se uzajamno poštivali.
Očito, Date mu je bio odani saveznik u godinama nakon Sekigahare.
Tokugawa Ieyasu, stari lisac,
lukav stari stvor koji je preživio oluje i bitke…
preminuo je
nakon što je nadživio sve svoje neprijatelje.
Veliki ratni vojskovođe
tijekom cijelog tog perioda
shvaćali su da postoji nešto nakon rata.
I upravo im je tu priliku pružio Tokugawa Ieyasu.
Stvorio je izuzetno trajan sustav upravljanja Japanom
u poslijeratnom razdoblju.
Imao je sreće što je imao mnogo sinova. Njegova je loza mogla trajati.
Imao je sreće, ali i mudrosti.
Zbog toga je
sustav kojeg je stvorio trajao dva i pol stoljeća.
Nevjerojatno postignuće.
Smrt Tokugawe Ieyasua označava kraj jedne ere,
gdje odjednom vojni poredak propada,
a samuraji su ratnici koji vladaju zemljom u miru.
Poznaju samo borbu već cijelo stoljeće.
Rađaju se u njoj. Odgojeni su za nju.
Obrazovani su za nju.
Ovo su vjerojatno najbolji ratnici u povijesti.
Odjednom više nema rata.
Vrlo brzo dolazi do nevjerojatne preobrazbe samuraja.
Umjesto da su usredotočeni samo na rat, sukobe i strategiju…
sve je veći fokus na filozofiji, dužnosti, časti.
Što znači služiti? Što znači biti ratnik u doba mira?
Nakon samo nekoliko desetljeća,
samuraji su praktički neprepoznatljivi u odnosu na prošlost.
Ali nasljeđe samuraja
u preobrazbi zemlje iz krvavog građanskog rata u mir
nadvija se nad Japanom poput diva.
Stoljeće ratovanja,
koliko god tragično, destruktivno i brutalno bilo,
osiguralo je 250 godina mira,
a takvo je postignuće rijetkost u ljudskoj povijesti.
Prijevod titlova: Nina Kralj Jager