NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Hyökkäykseen!
Vuonna 1598, päätettyään 120 vuotta kestäneet sisällissodat -
ja yhdistettyään Japanin lippunsa alle,
maan korkein hallitsija Toyotomi Hideyoshi kuolee.
Epätoivoisena yrityksenä turvata dynastiansa juuri ennen kuolemaansa -
Hideyoshi perustaa viiden voimakkaan sotaherran neuvoston.
He hallitsevat Japania, kunnes hänen poikansa on täysi-ikäinen.
Japanin kohtalo on nyt hiuskarvan varassa.
Jos neuvosto hajoaa,
Japani syöksyy anarkiaan -
ja kaikki Hideyoshin saavutukset tuhoutuvat.
JAPANI 1598
Viisi vanhinta kuuluivat voimakkaisiin perheisiin.
Heidän yhdistämisensä oli tarkoitus tuoda tasapainoa heidän välilleen,
jotta kukaan heistä ei olisi etulyöntiasemassa.
Maeda Toshiien asemapaikka oli Osakan linnassa.
Hänen vastuullaan oli nuoren Hideyorin kasvattaminen -
ja kouluttaminen. Hideyoria valmistettiin johtamaan maata.
Mutta kaikki ymmärsivät,
että koska Hideyori ei saavuttaisi täysi-ikäisyyttä vielä vuosiin,
yhdellä heistä olisi mahdollisuus saavuttaa ylin valta.
Tämä oli Hideyoshin kohtalokas virhe.
HISTORIOITSIJA JA KIRJAILIJA
Hänen työnsä hedelmät olivat vaarassa hänen perillisensä iän tähden.
Daimiot alkoivat tehdä valmisteluja ottaakseen vallan itselleen -
tai yrittääkseen estää kilpailijaansa tekemästä sitä.
Tokugawa Ieyasu oli sillä hetkellä Japanin voimakkain daimio.
Hänelle oli siis annettu ylin valta.
Hänelle annettiin vastuu koko hallituksesta.
Tokugawa Ieyasu oli kiistatta maan voimakkain sotaherra.
Hänen rikkautensa ja armeijansa olivat paljon muita suuremmat.
Hideyoshin kuoleman jälkeen Ieyasu -
oli täydellisessä asemassa noustakseen Japanin ylimmäksi hallitsijaksi.
Hän oli vähitellen kasvattanut valtaansa ja eliminoinut kilpailijoitaan.
Hän oli luonut liittolaisuuksia,
ja hänen oli aika yrittää saada lopullinen ja ylin valta Japanissa itselleen.
Mutta eräs sitkeä juonittelija oli valmis tekemään siirtonsa Ieyasua vastaan.
Tuo henkilö oli Ishida Mitsunari, vähäpätöinen daimio.
Hänen voimansa ei ollut lähelläkään Ieyasun voimaa,
mutta hän oli täysin uskollinen Toyotomi-klaanille.
Herra.
On aika iskeä.
Nyt tai ei koskaan.
Hän teki kaikkensa heikentääkseen Ieyasun asemaa ja luodakseen epäluuloa -
Ieyasun ja muiden Hideyoshin nimeämien valtuutettujen välille.
Mitsunari luultavasti ajatteli, että jos Ieyasua ei haasteta,
hän lopulta hallitsee muita neuvoston jäseniä.
Hän ei suostunut siihen. Hän halusi joko salamurhata Ieyasun,
kukistaa hänet tai tuhota hänet.
Ishida Mitsunari tarvitsi liittolaisia ja tukea.
Siksi hän lähestyi Maeda Toshiieta, neuvoston jäsentä,
joka oli hyvin rikas daimio ja vahva sotilasjohtaja.
Maeda Toshiie oli ainoa, joka kykenisi nousemaan Ieyasua vastaan.
Tokugawan perheen viimeaikaiset teot…
Voisitteko auttaa Hideyoria?
En tarkoittanut olla julkea.
En halua olla epäkunnioittava.
Toshiie ei suostunut. Hän alkoi lähestyä elämänsä loppua,
eikä hän ollut varma kampanjan onnistumisesta.
Hän tiesi kuolevansa, eikä halunnut jättää poikaansa asemaan,
joka saattaisi merkitä heidän klaaninsa tuhoutumista.
Maeda Toshiie ei suostunut nousemaan Tokugawa Ieyasua vastaan,
vaikka tiesi, että Ieyasu halusi päästä eroon Hideyorista -
ja hallita itse Tokugawan suvun nimissä.
Toshiie kuoli pian tämän jälkeen.
Toyotomi Hideyori oli ollut hänen suojissaan.
Hänen paikkansa -
otti Tokugawa Ieyasu, joka muutti Osakan linnaan.
Ieyasi pääsi heti kontrolloimaan nuorta Hideyoria.
Tämä oli iso juttu.
Se oli kuin ministeri -
saapuisi Englannissa Buckinghamin palatsiin -
ja sanoisi alkavansa asua siellä.
Toiset hallitsijaneuvoston jäsenet raivostuivat asiasta,
koska Tokugawa Ieyasulla oli nyt nuori perijä hallinnassaan.
Neuvosto määräsi Ieyasua perääntymään -
ja tunnustamaan, että Toyotomi Hideyori oli todellinen vallanperijä -
ja että Ieyasulla ei ollut oikeutta puuttua prosessiin.
Ieyasu piti lausuntoa sodanjulistuksena.
Tämä oli hänen odottamansa tilaisuus.
Japanin daimiot jakautuivat kahteen leiriin.
Toinen tuki Tokugawa Ieyasua.
Ishida Mitsunarin johtama leiri tuki puolestaan Toyotomi Hideyoria.
Tilanne oli kiristymässä Japanin historian ratkaisevimmaksi valtataisteluksi.
Kun varustelu tulevaa aseellista yhteenottoa varten kiihtyi,
Ishida Mitsunari mobilisoi miehiä Ieyasun mahdollisten liittolaisten varalta.
Yksi joukoista oli Ieyasun pohjoispuolella oleva Uesugin klaani.
Mitsunarin suunnitelma oli, että Uesugi hyökkää Ieyasua vastaan,
jolloin hän voisi murskata Ieyasun omien joukkojensa ja Uesugin joukkojen väliin.
Ieyasu teki nopean päätöksen.
Date Masamune ja muut, jotka olivat jääneet Ieyasulle kiitollisuudenvelkaan -
kokosivat joukkoja pohjoiseen Uesugi Kagekatsua vastaan.
Kun Masamune lähtee estämään hyökkäystä pohjoisesta,
Ieyasu suunnittelee kiirehtivänsä kokoamaan joukkojaan Edoon idässä.
Mutta hän tarvitsee aikaa. Mitsunarin joukot ovat jo liikkeellä.
Ieyasun laskee toivonsa Fushimin linnan varaan,
joka hallitsee itään johtavaa tietä.
Tästä syystä Fushimin linnaa täytyi suojella hinnalla millä hyvänsä.
Näin Ishida Mitsunari ei pääsisi hyökkäämään, ennen kuin Ieyasu oli valmis.
Vihollinen ympäröi linnan.
Haluan sinun jäävän -
linnaan.
Ieyasun ystävä Torii Mototada jäi puolustamaan linnaa.
Ieyasu ja Torii Mototada olivat olleet ystäviä vuosien ajan.
Molemmat tiesivät, että linna vaikuttaa oleellisesti Tokugawan perheen kohtaloon.
He tiesivät myös, linnan suojeleminen oli lähes mahdoton tehtävä.
Mototada.
He tiesivät, että se oli itsemurhatehtävä.
Mototadan joukot olisivat todennäköisesti 20 kertaa hyökkääjää pienemmät.
Torii Mototadalle annettiin tehtävä,
joka vaati häntä taistelemaan mahdollisimman kauan -
ilman mahdollisuutta perääntyä tai saada tukijoukkoja.
Kun Ieyasu kiirehti pakoon Mitsunarin armeijaa,
Torii Mototada kirjoitti viimeisen viestinsä.
"Ei olisi kovinkaan vaikeaa paeta heidän sotilailtaan,
mutta se ei ole soturin todellinen tarkoitus.
Puolustaudun koko maan joukkoja vastaan ja kuolen loistavan kuoleman."
Ishida Mitsunari hyökkäsi linnaan noin 40 000 miehen voimin.
Mototada taisteli raivokkaasti 2 000 miehensä kanssa.
Torii Mototada lähetti miehensä taisteluun yhä uudestaan -
Ishidan joukkoja vastaan.
Osoittaen eeppistä rohkeutta,
Torii Mototada ja hänen armeijansa sinnittelivät Fushimissa 12 päivää.
Legendan mukaan Fushimin varuskunta jatkoi taistelua,
kunnes miehiä oli enää kymmenen.
Lopulta, kun linna oli liekeissä hänen ympärillään,
Torii Mototada teki kunniakkaan itsemurhan.
Hänen taistelunsa linnan puolustamiseksi oli yksi Japanin historian ylväimpiä.
Torii Mototadan rohkeus oli ollut ratkaisevan tärkeää.
Se mahdollisti Ieyasun keräämään joukkonsa Edossa Ishida Mitsunaria vastaan.
JAPANI 1600
Tokugawa Ieyasu on valmis tekemään siirtonsa.
Hän jakaa 75 000 miehen armeijansa ja valmistautuu hyökkäämään kohti Mitsunaria.
Hänen poikansa johtaa isoa joukkoa pohjoisessa.
Ieyasu itse johtaa pääjoukkonsa suoraan vihollistaan kohti.
Mitsunari on vaarallisessa tilanteessa.
MITSUNARI - KIOTO
Hän on vaarassa joutua kahden lähestyvän armeijan saartamaksi.
He hallitsevat tietä ja saartavat meidät.
Ishida Mitsunari tajusi, miten vaarallisessa tilanteessa on.
Ieyasu voisi kiertää hänet ja katkaista hänen vetäytymisreittinsä.
En anna sen tapahtua.
Kohtaamme heidät tiellä ja hyökkäämme.
Ishida Mitsunari teki dramaattisen päätöksen.
Hän ei ottaisi sitä riskiä, että Ieyasun lähestyvät joukot saartaisivat hänet.
Siksi hän päätti marssia eteenpäin ja kohdata heidät tiellä -
ja tuhota Ieyasun armeijan sen saapuessa.
Hän valitsi paikaksi kapean laakson nimeltä Sekigahara.
Tämä oli hyvä strategia Mitsunarille.
Hän luuli, että olisi edullisempaa taistella Sekigaharassa -
kuin Ogakin linnassa.
Jos päättää taistella kapeassa laaksossa -
ja kontrolloi ympäröiviä vuoria, kuten Ishida,
vihollisen voi houkutella tulemaan kohti ja hyökätä sitten kolmelta suunnalta.
Se oli erinomainen valinta.
Kerro sotilaille.
Kiristä puolustusta ennen vihollisen saapumista.
Mene!
Ishida Mitsunarilla oli aikaa järjestää joukkonsa parhaaseen puolustusasemaan.
Hän itse kulki tiellä odottaen Ieyasun hyökkäystä.
Hideaki.
Vie joukkosi vuorelle.
Kun annan merkin,
tulkaa alas vuorilta ja hyökätkää Ieyasun sivustaan.
Suojatakseen vasenta sivustaansa ja estääkseen Ieyasua saartamasta häntä,
Mitsunari lähetti Kobayakawa Hideakin asemiin vuorille tien yläpuolelle.
Kun taistelu alkaisi seuraavana aamuna,
hän sytyttäisi merkkitulen, jolloin Kobayakawa Hideaki -
laskeutuisi strategisesta asemastaan ja hyökkäisi Tokugawan oikeaan sivustaan.
Näin he saavuttaisivat murskavoiton.
Mitsunari ei ollut kuitenkaan kovinkaan pidetty -
Toyotomi Hideyoria puolustavien daimioiden keskuudessa.
Mitsunariin komentajana kohdistunut epäluottamus tuli kostautumaan hänelle.
Yksi merkittävimmistä oli Kobayakawa Hideakin tapaus.
Hideakin kauna Ishida Mitsunaria kohtaan juonsi juurensa siihen,
mikä oli ollut Ishidan asema Korean invaasiossa.
KOREA 1592
Hideyoshi oli nimittänyt Ishida Mitsunarin japanilaisten joukkojen ylitarkastajaksi.
Hän oli ollut erittäin kriittinen Hideakin suoriutumisen suhteen.
Kun Hideyoshi sai kuulla asiasta,
hän otti Hideakilta pois useita etuoikeuksia ja maita.
Ratkaisevina hetkinä ennen taistelua -
Tokugawa Ieyasu sai odottamattoman viestin.
Hideaki oli päättänyt ryhtyä petturiksi.
Kun taistelu alkaisi, Hideaki liittyisi Ieyasun joukkoihin -
ja hyökkäisi tuhoavasti Mitsunarin armeijaa vastaan.
Se kääntäisi taistelun voimakkaasti Ieyasun voitoksi.
Hideaki tasapainotteli ehkä puolien välillä nähdäkseen kuka voittaisi -
ja päättääkseen vasta sitten, ketä tukisi.
Mutta ennen taistelun alkua -
Ieyasu ei voinut olla täysin varma siitä, että Hideaki vaihtaisi puolia.
Tokugawa Ieyasulla oli edessään elämänsä vaikein ja vaarallisin päätös.
Se oli suurta uhkapeliä, jota hänen oli kuitenkin pelattava.
Tokugawa Ieyasu lähti kohti Sekigaharaa.
Jos kirje olisi juoni, kuten jotkut hänen kenraaleistaan uskoivat,
Ieyasun peli olisi pelattu.
Ieyasun saapuessa hän ei nähnyt kuin vuorilla palavia tulia,
jotka olivat merkkinä asemista, jotka Ishidan armeija oli pystyttänyt.
Haaste oli valtava.
Ieyasu tuntui olevan heikommassa asemassa, koska Ieyasun poika Hidetada -
ei ollut vielä saapunut 30 000 lisäjoukkonsa kanssa.
Tämä uhkasi Ieyasun joukkojen selviytymistä.
He eivät voineet muuta kuin koettaa valmistautua hyvin taistelua varten.
Parin tunnin päästä sumu häipyisi -
ja Japanin ratkaisevin taistelu alkaisi.
KIOTO - SEKIGAHARA
Vastapuolten ryhmittäytyessä Sekigaharaan, yliote on Mitsunarilla.
Hänen 120 000 miestään ovat etulyöntiasemassa.
Kun taistelu alkaa,
Mitsunari pyrkii tuhoamaan muodostelman laidat -
ja murskaamaan Ieyasun kolmelta puolelta.
Alhaalla laaksossa -
Ieyasu on heikommassa asemassa. Tilanne on kolme miestä kahta vastaan.
Hänen poikansa joukot eivät ole saapuneet,
joten hän satsaa toivonsa Hideakin lupaukseen pettää Mitsunari.
Sekigaharan taistelun aamuna oli sumua,
joten osapuolet eivät nähneet toisiaan selvästi.
Kun sumu alkoi hälvetä aikaisin aamulla, Ieyasu näki, mitä hänellä oli edessään.
Mitsunarila oli ylivoimainen asema.
Toisaalta Mitsunarilla ei ollut kovin paljon kokemusta taistelukentiltä.
Hän ei ollut johtanut taistelua. Hän oli ollut vain alikomentaja.
Hyökkäykseen!
Mitsunari oli ehtinyt valmistautumaan.
Siksi Ieyasun joukkojen oli pakko puskea eteenpäin.
Se oli todella vaikeaa.
Siellä oli lähitaistelua.
Keihäsmiehet taistelivat toisiaan vastaan.
Sivuilla oli hakapyssyjoukkoja ampumassa vihollista.
Taistelu muuttui rajuksi huitomiseksi.
Se oli kaoottista, hämmentävää ja todella raakaa.
Hallittua kaaosta.
Taistelun edetessä kumpikaan osapuoli ei kyennyt saavuttamaan etuasemaa.
Käytiin vain kisaa siitä, kuka olisi fyysisesti vahvin.
Anna merkki.
Ishida tajusi, että hänen on pakotettava joitain joukoistaan taisteluun.
Hän antoi Hideakille sovitun merkin hyökätä Tokugawan joukkojen sivustaan.
Mutta -
he pysyivät paikoillaan.
Ieyasu näki myös, että Kobayakawat eivät liiku.
Kobayakawan joukot säilyttivät asemansa.
Ja jonkin ajan kuluttua Ieyasukin alkoi hermostua siitä, mitä he aikovat.
Sitten Ieyasu teki harkitun liikkeen, joka jäi elämään japanilaisiin kansantaruihin.
Tulta!
Hänen väitetään määränneen hakapyssyt ampumaan kohti Hideakia -
ja pakottamaan tämän näin tekemään valintansa. Oli aika valita puoli.
Hyökkäykseen!
Tämä sai ravistettua Hideakin liikkeelle.
Kobayakawan joukot ryntäsivät mäkeä alas.
Kuvittele Ishida Mitsunarin reaktio.
Ensin: "He ovat tulossa apuun."
Sitten kasvava kauhu, kun hän tajusi, etteivät he hyökänneet kohti Ieyasua,
vaan häntä itseään.
He iskivät läntisen joukon sivustaan.
Kohteeksi joutuneen osaston komentaja -
yritti taistella Kobayakawaa vastaan, mutta jäi alakynteen.
Tämä kaksoishyökkäys Ishida Mitsunarin armeijaa vastaan -
murensi hänen vastarintansa.
Mitsunari tajusi nyt…
Hideaki…
…että oli hävinnyt taistelun.
Läntinen joukko-osasto teki kaikkensa paetakseen.
Voittajat ratsastivat useat heistä kiinni -
ja tappoivat.
Heti taistelun jälkeen syntyi kaaos.
Monet hävinneen puolen kenraalit pakenivat paikalta.
Mukaan lukien Mitsunari. Mutta Ieyasun joukot saivat useat heistä kiinni.
Sekigahara oli käännekohta Ieyasulle.
Nyt oli selvää, että sotilaallisesti hänellä oli nyt Japanin suurin voima.
Sekigaharan voitto nosti Ieyasun yhteen johtavimmista asemista,
mitä Japanin historiassa on koskaan nähty.
Suurin osa vastustajista oli poissa.
Ieyasun oli voittanut Sekigaharassa, mutta hänen oli tehtävä asia selväksi.
Hän määräsi Hideyoshille uskolliset teloitettaviksi.
Mukaan lukien Ishida Mitsunari.
Päät nostettiin seipäille ilmoittamaan, että Toyotomin liitto on ohi -
ja että maan ylin valta oli nyt Tokugawa Ieyasulla.
Sekigaharan jälkeen Ieyasu teki kiistanalaisen päätöksen -
vastoin kenraaliensa ja uskollisten palvelijoidensa neuvoja.
Vaikka tuhosi liiton, joka suojeli Hideyoshin perillistä Hideyoria,
Ieyasu päätti olla tappamatta nuorta miestä.
Hän antoi tämän asua Osakan linnassa äitinsä rouva Cha-Chan huomassa.
Date Masamune lähetti kirjeen Tokugawa Iyasulle.
Hän sanoi:
"Ieyasu, jos et pidä poikaa rinnallasi ja kasvata häntä itse,
kaikki vihollisesi puhuvat sinusta pahaa hänelle.
Se kääntää hänet sinua vastaan."
Ieyasu tuntuu olleen asiasta eri mieltä.
Jos hän pitäisi Hideyorin etäällä ja omassa rauhassaan,
tämä voisi hyväksyä ajatuksen Tokugawan vallasta.
Vaikka päätös oli herkkätunteinen, se osoittautui virheeksi.
JAPANI 1600
Ieyasu päättää vahvistaa asemansa Japanin hallitsijana.
Kaikki häntä Sekigaharassa vastustaneet daimiot -
tapettiin tai heiltä vietiin maat ja arvonimet.
Heidät karkotettiin maan laitaseuduille, kauas vaikutteista ja vallasta.
Häntä tukeneet siirrettiin lähemmäksi Keski-Japania ja palkittiin runsaasti.
Näin Ieyasu loi uskollisilla tukijoillaan puskurialueen,
joka estäisi uhat ja hyökkäykset.
Kauaskantoinen uudelleensijoitus -
suojeli Ieyasua ja muutti lopullisesti Japanin poliittisen rakenteen.
Se oli nerokas suunnitelma. Meidän on muistettava, ettei Nobunaga -
eikä Hideyoshi ollut saanut aikaan elinkelpoista poliittista tasapainotilaa.
Sellaista, joka kestäisi. Ieyasu teki sen.
Vaikka useat hyötyivät Sekigaharan taistelusta,
samaa ei voi sanoa Kobayakawa Hideakista.
Vaikka Kobayakawan loikkaus oli ratkaiseva Ieyasun voiton kannalta,
Ieyasu ei luottanut häneen.
Hän oli pettänyt jo yhden herran. Miksei toistakin?
Hideaki kärsi ja tunsi syyllisyyttä siitä, että oli pettänyt Toyotomin klaanin.
Se ajoi hänet kirjaimellisesti järjiltään.
Kahden vuoden sisällä -
hän joi itsensä kuoliaaksi.
Ieyasu oli monella tapaa varmistanut asemansa.
Hän oli asemoinut sotaherrat uudelleen itselleen hyödyllisellä tavalla -
ja oli vahvistanut määräysvaltansa maassa.
Mutta on tärkeätä, että Ieyasu halusi vahvistaa itsensä ennen kaikkea johtajana,
jota keisarillinen hovi ei suurestikaan kontrolloinut.
Vuonna 1603 hän otti lopullisen askeleen lujittaakseen johtajuutensa.
Hän sai shōgunin arvonimen.
Shōgun-arvonimestä pitää muistaa se, että Japanin historian aikana -
se ei ole aina ollut vaikutusvaltainen tai edes tavoiteltu arvonimi.
Monet shōguneista olivat pelkkiä sätkynukkeja.
Ieyasu uudisti nimen merkitsemään valta-asemaa.
Hän elävöitti arvonimen ja sai sen avulla hallita koko Japania.
Kun Ieyasulle oli annettu shōgunin arvonimi,
ensi kertaa 1400-luvun puolenvälin jälkeen -
tämä shōgun seisoi Japanin vallan huipulla.
Kaikista tuntui, että 130 vuotta jatkuneet siviilisodat olivat vihdoin loppuneet.
Mutta hieman yli vuosikymmen myöhemmin alettiin puhua uudesta kapinasta.
Ne, jotka eivät olleet hyväksyneet Tokugawan voittoa -
alkoivat kerääntyä miehen ympärille, joka voisi haastaa laillisesti Ieyasun vallan.
Toyotomi Hideyorin, Hideyoshin todellisen perijän.
Sekigaharan voiton jälkeen -
Ieyasu ei hyökännyt Hideyoria, Hideyoshin vallanperijää vastaan.
Näin poika sai varttua säilyttäen asemansa.
Vuosien aikana useat tulivat näkemään Hideyorin vaihtoehtona Ieyasun vallalle.
Etenkin roninit, isännättömät samurait,
joilla ei ollut asemaa Sekigaharan taistelun jälkeen.
Hideyorilla oli myös kannattajia ympäri maata.
Vaikka Hideyori yhdisti useat Tokugawan valtaa vastustaneet,
ei ole varmaa, missä määrin hän itse olisi halunnut haastaa Ieyasun.
Ieyasu oli selvästi sotilaallisesti paljon voimakkaampi.
Vaikuttaa siltä, että Hideyori olisi halunnut välttää konfliktin.
Hiljaa!
Teidän korkeutenne, et saa kuunnella heitä.
Jos rukoilet henkesi puolesta, pelaat suoraan Tokugawan pussiin.
Jopa Hideyorin oma äiti ja neuvonantaja rouva Yodo, jota kutsuttiin Cha-Chaksi,
yritti saada poikansa uhmaamaan aktiivisemmin Tokugawa Ieyasua.
Usein vastoin Hideyorin omien palvelijoiden neuvoa.
Useimmat ehdottivat, että hän odottaisi Ieyasun kuolemaa -
ja haastaisi sitten tämän nuoremman pojan.
Jos olet samurai, ajattele Toyotomien vallan palauttamista.
Äiti!
Cha-Cha halusi Hideyorin toimivan heti.
Ole kiltti ja lopeta.
Poistukaa.
Ulos!
Riippumatta Hideyorin aikeista,
kymmenet tuhannet, ehkä jopa 60 000 ihmistä -
kokoontui Hideyorin ympärille Osakan linnaan.
Tokugawa Ieyasusta vaikutti siltä, että oli syntymässä kapina.
Ieyasua oli siunattu useilla pojilla. Hän tiesi sukunsa selviävän,
jos vallalle ei olisi vaihtoehtoja. Hideyori oli uskottava vaihtoehto.
Hänestä oli tullut keskuspiste Tokugawan valtaan tyytymättömille.
Tapa Hideyori.
Kyllä, herra.
Jos Ieyasu halusi lähteä maailmasta varmana siitä,
että hänen perheensä selviää ja hänen työnsä jatkuu,
hänen olisi tuhottava Hideyori.
Hän päätti tehdä jotain asialle, joka olisi pitänyt hoitaa vuosia aiemmin.
Kaataa loputkin Toyotomin sukupuusta.
Ieyasu marssii 194 000 miehen kanssa valtaamaan Osakan linnaa.
Hänen mukanaan on uskollisia liittolaisia, kuten Date Masamune.
Tuhannet kuolevat Ieyasun joukkojen piirittäessä linnoituksen.
Taistelu on hurja, mutta puolustajat sinnittelevät.
Mutta viimein kesäkuussa 1615 Osakan linnan valtava puolustus murtuu.
Usean kuukauden taistelun ja piirityksen jälkeen -
Tokugawan tykit pommittivat Osakan linnaa, josta osa oli tulessa.
Hideyori varmasti tiesi, että kaikki on ohi.
Hänestä oli tullut Tokugawan vastustajien pelinappula.
Hänet oli manipuloitu aloittamaan mahdoton sota.
Liekit söivät Osakan linnaa.
Oli selvää, että vastustus olisi turhaa.
Oli kuin sisällissodan energian viimeiset rippeet -
olisi puskettu Osakan linnan tuhoamiseen. Mitään ei jäisi jäljelle.
Linna oli tuhottava, jotta uusi aikakausi voisi alkaa.
Taisteluita ei enää ollut. Kaikki oli viimein ohi.
Kaikki ymmärsivät sen.
Ja Ieyasu oli viimeinen henkiin jäänyt.
Tokugawan valta oli nyt täydellinen.
Ieyasu ei ehtinyt nauttia lopullisen voittonsa hedelmistä.
Vuosi Osakan linnan kaatumisen jälkeen hän kuoli luultavasti mahasyöpään.
Kun Ieyasu oli kuolinvuoteellaan,
monet maan tärkeimmistä hahmoista tulivat tervehtimään häntä.
Heidän joukossaan oli Date Masamune,
jonka kerrotaan vieraillessaan lukeneen Ieyasulle runoja.
Selvästi nämä kaksi kunnioittivat suuresti toisiaan.
Date oli uskollinen liittolainen Sekigaharaa seuranneina vuosina.
Tokugawa Ieyasu, vanha kettu, ovela otus,
joka oli selvinnyt myrskyistä ja taisteluista,
kuoli -
elettyään pidempään kuin vihollisensa.
Kaikki tuon ajan suuret sotaherrat -
ymmärsivät, että elämässä oli muutakin kuin sota.
Tokugawa Ieyasu antoi heille mahdollisuuden.
Hän oli luonut uskomattoman kestävän hallintojärjestelmän Japaniin -
sotia seuranneella ajalla.
Hän oli onnekas. Hänellä oli useita poikia. Hänen sukunsa voisi jatkua.
Hänellä oli onnea, mutta myös viisautta.
Sen takia hänen luomansa systeemi kesti kaksi ja puoli vuosisataa.
Se oli uskomaton saavutus.
Tokugawa Ieyasun kuolema merkitsi aikakauden loppua.
Yhtäkkiä sotilaallinen järjestys murtui.
Samurait olivat nyt sotureita, jotka hallitsivat maata rauhassa.
Taistelut olivat jatkuneet tauotta vuosisadan ajan.
He syntyivät ja kasvoivat taistelemaan. Heidät oli koulutettu siihen.
He olivat luultavasti historian parhaita sotureita.
Yhtäkkiä sotaa ei enää ollut.
Hyvin nopeasti samurait kokivat uskomattoman muutoksen.
Sen sijaan, että keskittyisivät sotaan, konflikteihin ja strategiaan,
painopiste siirtyi filosofiaan, velvollisuuteen ja kunniaan.
Mitä tarkoittaa palveleminen? Mitä oli olla soturi rauhan aikana?
Niinpä vain parin vuosikymmenen aikana -
samuraita ei enää tunnistanut sellaisiksi, mitä he olivat olleet.
Samuraiden perintö maan siirtymisessä verisistä siviilisodista rauhaan -
on kuin kolossi Japanin yllä.
Sadan vuoden sodankäynti oli traagista, tuhoavaa ja julmaa,
mutta se tarjosi 250 rauhan vuotta.
Ja se on ihmisen historiassa aika harvinainen saavutus.
Tekstitys: Merja Pohjola