Za devetimi gorami in devetimi vodami
Telebajski se bodo igrali z nami.
Eden.
Dva.
Tri.
Štiri.
Telebajski se imajo zelo radi.
Objemček.
Škotsko višavje
Ne smeš. Zakaj je toliko trajalo?
Saj je vseeno.
-Kje so drugi? Za mano so bili. -Peljiva otroke z enim avtom.
Brez Davida ne grem.
Sem sedi!
Teta, kaj se dogaja?
Jimmy, molči in nikamor ne hodi.
Otroke morava spraviti v avto.
Rekla sem, da pohiti!
Zakaj delaš to?
Jimmy?
Oči?
Jimmy, teci!
-Mami? -Teci!
Teci!
Teci, Jimmy!
Pojdi!
Oči!
Jimmy.
Oči!
Oči, kaj se dogaja?
Nič, kar ne bi bilo napovedano.
Bojim se. Mami in sestra sta mrtvi.
Ne, sin.
Nista mrtvi. Rešeni sta.
To je veličasten dan.
Sodni dan.
Izvoli.
To imej vedno pri sebi.
Imej vero.
Ja!
Ja.
Ja, moji otroci!
Ja!
Oče. Zakaj si me zapustil?
Virus je pustošil po ZK.
Celinska Evropa se ga je znebila.
Britansko otočje je bilo v karanteni.
Preživeli so bili prepuščeni samim sebi.
28 let pozneje...
Pomemben dan, Spike.
Vstani.
VAŠKA TRGOVINA
NE JEMLJI OPREME PO NEPOTREBNEM
PRVA POMOČ
SUROVIN JE MALO MISLI
Se vidiva.
Imaš ročno svetilko? Pulover, piščalko,
termovko?
Izvoli.
Imaš nož?
Priden.
Pospravi jo.
Slanina za zajtrk?
Dave in Rosey sta jo prinesla.
-Pa ti? -Med kuho sem jo pojedel.
Pa ja!
Spikey. Zate je.
K tvoji mami grem.
Pojej.
Krožnik daj na pult.
Že grem, draga.
Takole.
Kaj pa je?
Jamie...
Vzdržati moraš.
-Tu ostani in počivaj. -Ne morem.
Spikey.
Živjo, mami.
Moj otročiček.
Nisem hotela zganjati cirkusa. Glava me boli.
-V redu je. -Utripa mi v njej.
Kako je bilo v šoli?
Nisem bil v šoli.
Jutro je.
Res?
Ja.
Jutro je in...
Isla. Se spomniš?
-Danes ne gre v šolo. -Zakaj ne?
-Je že konec tedna? -Ne, petek je.
Zakaj potem ne gre v šolo?
Govorila sva o tem.
Večkrat.
O čem, Jamie?
S Spikom greva ven.
-Zanj je prvič. -Prvič?
Z otoka gresta? Na celino?
-Ja. -Kaj?
-Isla? -Kaj govoriš, jebenti?
-Ne preklinjaj. -Si nor?
-Otrok je! -12 let je star.
Bi rad ubil otroka, pizda?
-Spike, vrni se dol. -Morilec otrok si, bolnik.
-Ne, ti pojdi dol. -Če bi bil oče še tu,
-bi te živega odrl. Pizda! -Pomiri se, Isla.
-Pizda! -Nič mu ne bo.
Pizda!
-Mami. -Ne.
Jaz sem.
Spike... Spikey.
Kaj se dogaja? Vroče mi je.
Zakaj mi je tako vroče?
Vreme, mami. Vroče je.
V redu je.
Izvoli zajtrk.
Košček slanine.
Pojej, ko boš hotela.
Greš?
-Ja. -Kam?
V šolo.
Prav. Rada te imam.
Jaz pa tebe.
-Dobro jutro, mali. -Živjo, Sam.
Napel sem ti ga.
-Ga je bilo treba? -Ne, vseeno sem ga.
Nič mu ne bo, Sam.
Napni ga. Občuti težo.
Drži.
Sploh se ne trese.
Močan fant.
Pojdiva, sin.
Prav.
Se vidimo nocoj.
-Za življenja gre. -Hvala.
Srečno, Spike.
Vesela sem, da greš.
Bravo, Spike.
Dobro hodi.
Od moje mame.
-Hvala, Betty. -Nocoj imaš zabavo. Ne zamudi.
Pripelji ga živega.
Dajmo, Jamie!
NE PREDOLGO HVALA
Pazi nanj, Jamie.
-Srečno, Spike. -Oj, Jacob.
Glej. Ves vodilni odbor je tu.
Nasmehni se in bodi vljuden.
Morali smo te pospremiti.
Veselimo se zate.
Čeprav se mi zdi premlad.
Praksa je 14, 15 let.
Pripravljen je. Pojdi.
Pravila naše skupnosti poznaš.
Lahko se vrneš, ampak če se ne,
te nihče ne sme iti iskat.
Ni reševanja, brez izjeme.
Izučilo nas je.
Zaradi ljudi, ki smo jih izgubili.
Ko boš stopil na kopno, boš sam. Razumeš?
Ja, Jenny.
Si kaj videl danes, Ant?
Nič.
Čisto tiho je.
-Nikogar ni? -Nikogar.
Odpri jima.
Bravo.
Pazita nase. Ne zamudita oseke.
Sedem, šest, enajst, pet,
danes milj devet in dvajset. Štiri, enajst, sedemnajst,
32 dan prej.
Škornji, škornji, škornji,
gor in dol spet hodijo.
Med vojno ni dopusta.
Kaj je to, Spike?
-Pot na nasipu. -Ponovi.
Edina pot na kopno.
Prečkava jo lahko samo ob oseki.
-Plima jo prekrije. -Lahko plavava ob plimi?
Ne, zaradi morskega toka.
Odnesel bi naju mimo otoka na odprto morje.
Utopila bi se.
Ne, ne, ne,
ne glej na to pred sabo.
Škornji, škornji, škornji,
gor in dol spet hodijo.
Možje, možje, možje,
meša se jim, ko jih gledajo.
Do plime so štiri ure.
Bova ali ne?
Zdaj ne moreva nazaj.
-Zakaj ne? -Za revo me bojo imeli.
Res je. Tega ne smeva dovoliti.
Pridi.
Štej, štej, štej...
BREZPOGOJNO IZOLIRANO OBMOČJE
...naboje v opasaču.
Če spustil boš pogled,
sovražnik te premagal bo. Škornji, škornji, škornji,
gor in dol spet hodijo.
Med vojno ni dopusta.
Tu dobivamo gorivo.
Tu boš delal nekega dne.
Podnevi ni tako slabo,
ker imaš družbo.
Noč pa prinese
40.000 milijonov mož.
Škornji, škornji, škornji, gor in dol spet hodijo.
Ogromno je.
Če bova hodila, bova prišla tja, kjer ne vidiš morja.
Ja.
Dneve ali tedne boš hodil, ne da bi videl obalo. Tam ni nič.
Ni cilja.
Saj so druge vasi.
Nimajo ničesar, česar nimamo mi.
Izogibaj se mestom in vasem.
Korakal sem...
-Pridi. -Šest tednov v pekel.
Ni ogenj,
hudiči, tema al' kaj drugega, zgolj škornji, škornji, škornji,
gor in dol spet hodijo.
Poskusi, poskusi, poskusi
mislit' na kaj drugega.
Ljubi bog,
daj, da se mi ne zmeša.
Škornji, škornji, škornji,
gor in dol spet hodijo.
Med vojno ni dopusta.
Tam, glej.
Plazec.
Počasen je.
Vseeno je nevaren.
Kjer je eden,
jih je najbrž na drevesih še.
Tvoj lok ni dovolj močan za prsi.
V vrat ga moraš zadeti.
Prav.
Se bojiš?
Čisto malo.
Ti?
Ne.
-Je razdalja v redu? -Mislim, da.
Pa se lotiva tvojega prvega ulova.
Dobro nameri.
Upoštevaj veter.
Prav.
Tvoj je.
Vsi, ki pridejo za njim, so moji.
Ustreli, ko boš pripravljen.
Ustreli!
Oči.
-Sem! -Ej.
Krasen ulov, Spike.
-Se dobro počutiš? -Mislim, da.
Moral bi se.
Ponosen sem nate. Iti morava.
Kričanje je opozorilo druge okužene.
Pridi, pojdiva naprej.
Čudoviti so.
Prelepi so.
Pridi.
Tole poglej.
Priden.
Sranje.
Splača se pogledati, ali je kaj koristnega.
Stokrat so jo že pregledali, ampak nikoli ne veš.
Mater.
Je to koristno?
Ne. Tega imamo veliko.
To pa je.
Kaj pa je?
Frizbi. Še nisi videl frizbija?
Krasen je.
Všeč ti bo.
Pridi sem, sin.
Ne glej stran, Spike.
-Oči, prosim. -Ubogaj me.
To je lekcija zate.
Kaj mu je?
Zvezali so ga in ga prepustili okuženim.
Zdaj je okužen.
Okužen je?
-Ja. -Zakaj bi mu kdo to naredil?
Za kazen?
Ali za opozorilo.
Na kopnem so čudaki.
Potikajo se.
Zato je naš dom tako dragocen.
Je to lekcija?
Ne.
Ubij ga.
Več jih ubiješ, laže je.
Naj ti ne bo grozno.
Okužba jim uniči um.
Nima ne uma ne duše.
Spike.
Ubij prekleto reč.
Ubij ga!
Kaj čakaš?
Zdaj!
Pokončaj ga!
Zaboga, ubij ga že!
Priden.
VLOGE V NAŠI DRUŽBI LOVEC - KMET - NABIRALKA
GRADBINEC - RIBIČ - PEKOVKA
Glava. Srce. Napnite.
Spustite.
Tu bova ubila še enega, če bo sreča.
Pridi.
To niso bili plazci.
Ti so bili hitreci.
Duhaš?
Črevesa.
Všeč mi je.
Oči.
Kaj?
To je naredil alfa.
Pridi, Spike.
Premakni se!
Nazaj greva?
Ja. Ubil si nekoga, zato sva prišla.
-Šlevi bova videti. -Ne govori, samo napni oči.
Nikogar ni. Pojdiva.
Čisto pri miru bodi.
Alfa.
Fak.
Nazaj v gozd.
Pojdiva!
Oči!
Pojdiva!
Hitro!
Hodi, greva!
Braniva se, pridiva do sape.
Jaz bom prvega, ti daj drugega.
Upočasni dihanje. Upočasni ga.
Sranje.
Pojdi! Dajmo!
Samo pojdi!
Pizda.
Obramba v paru.
Ustreli!
Glava in srce, Spike.
Noter!
Gor!
-Dajmo, sin! -Oči!
Kam?
Sranje.
Kaj?
Na podstrešje!
Pridi.
Daj!
Ne morem gor.
-Kurc. -Oči!
Odrini se.
Fak.
MISIJON SVETI OTOK
DOBRODOŠEL DOMA, SPIKE
LAHKO NAM SPODLETI, A MORAMO NAPREJ
Zavarujte naš otoški dom
MISIJON SVETI OTOK USTANOVLJEN 2002
Pazite, fantje.
Prihajam.
Čas za malico.
Čas za malico. Bravo.
Krasno.
Hitro, preden se stemni.
Čaka.
Alfe so drugačni.
Niso samo večji, tudi pametnejši so.
Kaj bova?
Ne bova se bojevala.
Nimava več puščic.
Pa itak bi ga morala zadeti večkrat, da bi ga ubila.
Zato bova čakala.
Zelo mi je žal, oči.
Zakaj?
Jaz sem kriv.
-Nič nisem mogel zadeti. -Kaj?
Preveč me je bilo strah. Zato sem vse zgrešil.
Kaj pa govoriš? Nisi ti kriv.
Pa nisi nehal streljati.
Tudi odrasli kdaj od strahu ne morejo vstaviti puščice.
Ne ti.
Dobro ti je šlo.
Res.
Zamudila bova oseko.
-Ja. -A ne?
Saj bo prišla druga.
Poglej na morje.
Tukaj.
Tam je.
Karantenska patrulja.
Verjetno Francozi.
Oči.
Kaj je to?
Ogenj.
Nekaj gori.
Ja.
Nekaj.
Še ena vas?
Ne.
Kaj pa je?
Ne vem, nisem še bil tam.
-Vedno gori? -Saj pravim, da še nisem bil tam.
Tam je.
Spike, utapljam se.
Ven! Ven morava!
Jebenti.
Vstani!
Spravi se dol. Stran morava.
V redu je, sin.
Jebenti.
Kaj je bilo?
Stara hiša.
Dimnik se je zrušil.
Hrup jih bo privabil. Stran morava.
-Je oseka? -Dovolj nizka bo.
Hitra bodiva, ampak tiha.
Če vidiš alfo, steci na nasip.
Za nič na svetu se ne ustavljaj.
-Kje boš ti? -Za tabo.
Alfe ni nikjer.
-Plima je še. -Še čisto malo.
Plitvo bo, uspelo nama bo.
PAZI NA PLIMO. GLEJ URNIK
Do srede goleni je. Dobro bo.
Sezuj se.
Poglej vrata.
To je najina pot.
V redu je, dihaj.
Pojdiva.
Najprej ti.
Pojdi sin!
Kakšen dan, a?
Prvič na kopnem.
Prvi uboj, prvi tek z okuženimi.
Videla sva alfo! Zamudila oseko.
Kaj vse bova povedala mami!
Oči.
Teci, Spike!
Teci!
Dajmo, ne ustavljaj se!
Ne ustavljaj se!
O bog. Vstani!
-Ne morem! -Takoj vstani!
Teci, Spike!
Teci, jebenti!
Ne morem!
Ja, lahko!
Sranje!
Prihajava!
Odprite!
Na pomoč! Jenny!
Pokonci! Gor!
Prihajata! Prihajata!
-Pokonci. -Kdo je, Ant? Na položaje!
-Prihajata! -Pozor!
Alfa!
Odprite, pizda!
Alfa!
Jebeni alfa, prižgi luč!
-Sveti vanj! -Streljaj!
Dol!
Teci, Spike!
Sveti vanj!
Napni!
Fak, konec je, Spike.
Dihaj!
Drek.
Odprite!
Jenny! Odpri klinčeva vrata!
Čakaj!
Ne, odpri!
Jebenti!
-Čakaj. -Ne.
-Jebenti, Jenny! -Prosim.
Čakaj.
-V oči me poglej, zdrava sva! -Čakaj.
Poglej ga!
Poglej ga v oči!
-Zdrav je. Zdrava sva! -Prosim.
-Odpri, spusti ju noter! -Pojdi.
Spike!
Bilo jih je 25, 30 metrov stran.
Visoka trava, veter.
In kam gre puščica?
Naravnost v njegov vrat!
Prasec debeli vstane,
zakriči kot punčka
in pade kot vreča dreka.
Potem pride osem okužencev.
Oči, preklinjaš.
Naravnost na naju.
Pomislim: "Zdaj bo pa sranje."
Ampak mali ima jajca in strelja kot mašinca.
-Ne, vse sem zgrešil. -Ne, nisi.
Skromen je. Naš skromni Spike.
Morilski stroj!
Daj.
Grem.
Tja noter.
Daj no, Rosey.
Zakaj me pelješ sem?
Rosey.
Fak.
Spike.
Nisem te pričakoval pred polnočjo.
K mami sem prišel.
Kako je z njo? Dobro?
Več kot dobro je.
Vstala je. Po poljih sva se sprehajala.
Ko je ne boli, je zelo živahna.
Pa tvoj dan?
Ta je pomembnejši.
Oče je pretiraval.
-Na primer? -Da sem junak.
Saj si, zanj.
Zdi se mi laž.
Kaj pa se je zgodilo zunaj?
Enega debeluha sem ustrelil. Komaj se je premikal.
Potem so naju preganjali hitreci.
Nič nisem mogel zadeti.
Do teme sva skrita čepela nekje.
Bal sem se.
Slabo mi je bilo.
Hotel sem biti doma pri mami.
Oče je verjetno čutil enako.
Nisem še videl toliko kopnega.
-Veliko je bilo. -Kaj si videl?
Griče.
Gozdove.
In ogenj.
Ogenj?
Bogve, ali si videl Kelsona.
Najbrž ni več živ.
Jugozahodno?
Kristus. To bo Kelson.
Če verjameš ali ne, moj dohtar je bil
pred 30 leti.
-Kaj je dohtar? -Zdravnik.
Zdravnik?
Prakso je imel v Whitley Bayu.
Oče je rekel, da ne ve, od kod ogenj.
In da so pravi zdravniki mrtvi.
Zato ne vemo, kaj je narobe z mamo.
Zdi se mi, da oče o vsem laže.
Ne. Veš, kaj?
Najbrž te ni hotel prestrašiti.
Dr. Kelson je...
Čuden.
Kako čuden?
Zakaj je ogenj poseben?
Če oče noče govoriti o tem, tudi jaz ne bi.
Vrni se na svojo zabavo.
-Nama s tvojo mamo je čisto dobro. -Ne.
Ti pojdi.
Jaz bom pazil nanjo.
Prav.
Pa sem te.
Vsi lažejo, mami.
Spike, bi šel v trgovino?
Nurofen rabim.
Nurofen?
Moja glava...
Pozabi. Saj je vseeno.
Živjo.
Tu zgoraj sva.
Kakšna zabava!
Popolno razdejanje.
Tak si... Tak si, kot da te je prežvečila krava.
Mogoče me je.
Na pšeničnem polju sem se zbudil.
Kam si izginil, Spikey?
Samo obrnil sem se in častni gost je izginil.
Domov sem šel.
Morilski stroj.
Zajtrk bom pripravil.
Kaj je narobe?
Zakaj nisi povedal, da obstaja zdravnik za mamo?
Zdravnik?
Tu že celo večnost ni zdravnika.
Dr. Kelson.
Ogenj na kopnem.
S kom si govoril?
-Torej je zdravnik. -S Samom?
Preklet tepec. Traparije govori.
Ni zdravnik.
Mogoče je nekoč bil. Pred leti.
Že davno se mu je zmešalo.
Kako to misliš?
Je zdravnik ali ni?
Preden si se rodil, smo hodili nabirat.
Postalo je teže, zato si moral iti dlje.
Nekega dne se je skupina približala Kelsonu.
Ne?
Že po 500 m
smo zavohali smrt.
Tega vonja smo bili vajeni. Takrat je bila smrt povsod.
Ampak to je bilo čisto drugače.
Ta smrad
je bil kot zid.
Otipljiv.
Šli smo na hrib
in pogledali dol.
Česa takega še nisem videl.
Trupla.
Na stotine.
Razvrščena v vrstah.
Moški, ženske, otroci.
Na sredi je bil ogenj.
Ob njem je stal Kelson.
Iz nedoumljivega razloga je tja privlekel vsa trupla.
Čez nekaj sekund se je obrnil, pogledal proti nam
in pomahal.
Sproščeno, češ ali pridete dol.
Obrnili smo se in zbežali.
V 15 letih
nihče več ni šel tja.
Kot sem rekel.
Noro.
Fak.
Hočeš, da mama umre?
Seveda ne.
Kakšno vprašanje je to?
Kaj je narobe z njo?
Ne vem.
Umira?
Ne vem.
Mislim, da umira.
In ti tudi.
Če bo umrla,
boš z Rosey?
Pazi na besede.
-Kaj bi njen Davey rekel na to? -Pazi na besede, sem rekel.
Sin.
Jamie!
Spike!
Kljuva mi v glavi.
Vem, žal mi je.
Bi vodo, ljubica? Prinesel ti jo bom.
Spizdi stran od naju.
Naju?
Slišal si me.
Samo pojdi, oči.
Požar!
Teci!
-Dim. -Ant, Mark!
-Požar! -Pojdi!
Požar v glavnem skednju.
-Pojdi! -Ne morem od vrat.
Moraš.
Zato so poslali mene.
Pri sireni bom. Takoj moraš iti.
Vse potrebujejo, so rekli.
-Pojdi! -Jebenti.
Pohiti.
-Pojdi! -Skrbno opazuj obzorje.
Bodi ob sireni!
Pojdite po vodo!
Požar!
Pridi, greva, mami.
-Vode! -Prinesite vodo iz morja!
Kam greva?
Na obalo.
-Na polja. -Na plažo greva?
Še vode!
To je kopno.
Ja.
Ampak ne smemo...
Ne smemo na kopno.
Prenevarno je.
-V redu je. -Ne.
-Varoval naju bom. -Ne, ni prav.
Kje je...
Jamie!
Kje je...
Kje je oče?
Ni ga.
Potem morava nazaj domov. Teči morava.
Mami.
Ne moreva nazaj. Plima je.
O bog.
K zdravniku greva.
K zdravniku?
K pravemu zdravniku. Kot včasih.
Bolna si.
Doktor te bo pozdravil.
Prav?
Prav.
PAZI, JIMMY PRIHAJA Z OBLAKI
Mami.
Tu bova prenočila.
Tu bova.
Je oči norčkast?
Oči?
Če se igra s tabo.
Tvoj ded je bil tepčkast.
Ne bi verjel, kako.
Vsi so ga imeli za zelo resnega.
Z mano pa je bil tepček.
Je tvoj oče tak?
Ko sta sama?
Ne.
Hoče samo, da si žilav.
Kot je sam.
Na tvojem obrazu
vidim dedove oči.
Lepo.
To, ja.
Naspi se.
Bedel bom. Stražil.
Prav, oče.
Kaj?
Kaj je bilo?
Ne vem.
Na!
Stran morava.
Klinci nagnusni.
Nazaj!
Glej.
Angel.
Se spomniš, ko si mi prvič pokazal angela, oče?
Tod sva se peljala.
Šla iz avta.
Hodila sva, dokler ga nisva opazila nad drevesi.
Rekel si, da bo vedno tam.
Kot piramide ali Stonehenge.
Ko ga boš pogledala,
boš videla v prihodnost. Se spomniš?
Imela sem sedem, osem let.
Rekel si, da potujeva v času.
Da sva padla v prihodnost.
Pa sem...
Ustrašila sem se.
Ker sem mislila, da misliš resno, da sva res.
Koliko stoletij naprej sva šla tokrat?
Tisoč ali več?
Mami?
Spike.
Spet krvaviš iz nosu.
Miruj.
Mirno.
Miruj.
Ne, ne.
Ne pomežikni.
V redu je.
Sranje. Pridi.
Hodi, mami!
Ne ustavljaj se.
Teci!
Teci. Vstopi!
Teci!
Noter! Noter!
Noter!
Fak!
Noter!
Ne morem dihati.
Plin!
-Ne morem dihati. -Ne.
-Nikar.
Pusti jo!
Dol! Takoj!
Dajmo!
Kaj je bilo?
Bencin.
Hlapi.
Leta so se nabirali.
Spike sem.
To je moja mama.
Erik sem.
Kaj je narobe z njo?
Ne vem.
K zdravniku jo peljem.
Prav.
Kaj zdaj?
-Kako to misliš? -Živita tu, ne?
Na tem klinčevem otoku. Domačin si.
-Domačin? -Kaj bo zdaj, jebenti?
-Bo prišlo še okuženih? -Ne vem. Najbrž.
-Slišali so hrup. -Seveda bodo prišli.
Bärsärki nam bodo odtrgali glavo, razumeš?
-Nisi od tod. -Utišaj jo.
Od kod si?
-Iz Švedske. Utišaj jo. -Ne more si pomagati.
Kaj?
Zakaj sem vama pomagal, če mi ne pomagata?
Lahko bi prihranil krogle.
Stran moram.
-Šel bom. -Kakor hočeš.
Ne bom je pustil.
Hvala, očka.
Jezus, lahko postane bolj bolno?
Jebenti.
Najboljši prijatelj iz šole je dostavljalec.
Ne veš, kdo je dostavljalec.
Dostavlja pakete. Naročila po spletu.
Saj ne veš, kaj je splet. Saj je vseeno.
Voznik je.
Rekel sem mu:
"Življenje zapravljaš, Felix."
Samo eno življenje imaš in ga zapravljaš.
Odvrnil je: "Kaj pa ti, kreten?"
Zato sem šel v mornarico.
Da bi mu dokazal. Kdo zdaj zapravlja življenje?
-Kaj hočeš povedati? -Da bi moral biti dostavljalec.
Ta hip bi stal nekje v prometu.
Ali prehitro vozil po ozki uličici.
-Zakaj si potem tu? -Ladja se je potopila.
Patruljirali smo ob Škotski in ob nekaj trčili.
Škotski viski na ledu.
Saj je vseeno.
Nekaj nas je našlo rešilni čoln. Veter nas je odpihnil na obalo, žal.
Od osmih sem samo še jaz.
Te bodo rešili?
Veš, da je otok v karanteni, ne? Zato smo patruljirali.
Vem, da je karantena. Mislil sem, da je samo za nas.
Karantena je za vsakega, ki se dotakne otoka.
Z njega nikoli ne odideš.
Lahko prideš v naše mesto.
Najprej peljem mamo k zdravniku.
Kje pa je zdravnik?
Tam.
-Ni daleč. -Ni daleč?
Pa ti nosi malo mamo.
Spočil si bom.
Prvi obrok po dnevu in pol.
Izvoli še eno.
Vidim, da imaš rad jabolka.
Ja.
En odstotek.
Ni signala.
Kaj je to?
Kmalu bo zidak.
Še nekaj trenutkov bo
nekakšen radio. S fotografijami.
Imate radie?
-Imate fotografije? -Nekateri imajo stare.
Poglej.
Ta je nova.
Moja zaročenka. Bivša.
Najbrž.
Kakšen obraz pa ima?
-Kako to misliš? -Čudna je.
-Ti si čuden. -Lepotica je. Kaj ti je?
Vem, kaj je.
Tudi punca v našem mestu ima to.
-To? -Alergijo na školjke.
Če jé pokrovače, ji ustnice grdo otečejo.
Konec.
Ne spentljaj se s Felixom.
Oče. Zebe me.
Zakaj te kliče oče?
To je čudno.
Gotovo je tu veliko parjenja med sabo,
ampak tu ne gre za to.
Zmedena je.
Ni bila vedno taka.
Večinoma je taka, kot je bila vedno.
Kdo je tak kot vedno?
Ti, mami.
Kdo si?
Erik.
To pa je tvoj oče, Spike.
Kaj?
-Zafrkava te. -Kreten je.
Mami. Oprosti.
-Rešil naju je. -Takoj zavoham kretena.
-Kam že greva? -K zdravniku.
Prav.
Pojdimo.
Mami.
Lahko hodi?
Zakaj se tako zredijo?
Bärsärki.
Sam in nekateri drugi pravijo,
da okužba deluje kot sterodi.
Ja?
Ne vem, kaj so steroidi, ampak spremenijo jih v alfe.
Govoriš, kot da so borzniki.
Klinčevi tipi z Wall Streeta.
Kaj?
Veš, kaj? Bärsärk je boljši.
Je kot...
Kot divji vikinški vojak.
Viking sem. Če se okužim, bom mogoče alfa.
Kaj je bilo to?
Ne vem.
Ne, ne. Kam greš?
Ne bom je pustil.
Mami.
-Spike, čakaj. -Fak.
Mama, kaj delaš?
-Stoj. -Pusti jo.
Jebeno sranje. Fak.
Kaj delaš? Pusti jo.
Prereži jo, Spike.
Odreži.
Kje?
Tukaj.
Ne me jebat.
-Vodo. -Izvoli.
Ne me fukat.
Umij si roke.
Kaj, jebenti?
Vsi ste zmešani.
Bravo, Spike.
Prav.
Odloži ga.
-Dojenček je. -Zombi je, jebenti!
Odloži ga.
Ne smemo dovoliti, da se množijo. Umreti mora!
Deklica je.
Na tla ga daj!
-Ni videti okužena. -Ni okužena.
Če je na daš na tla...
-V oči ji poglej. Ni okužena. -Vse bom ubil.
Pet sekund imata.
-Pet... -Vstani.
Štiri.
Tri.
Ne!
Alfa.
Teci, mami!
-Pojdi! -Ja.
Sranje.
Teci!
Mami, pojdi z vlaka!
Teci k dimu!
Teci!
Fak.
Morfij, ksilazin.
Zelo hitro delujeta.
Oprostita mojemu videzu. Z jodom sem se namazal.
Odličen profilaktik je.
Virus ne mara joda.
To bom jaz vzel, Samson.
Spusti.
Tega kličem Samson. V okolici živi že tri leta.
Po navadi se mu ne približam, seveda.
Gospod.
Kako smo vljudni.
Ste vi dr. Kelson?
Ja.
Spike sem. To je moja mama Isla.
Spike, Isla.
To pa je dojenček.
Vašo pomoč rabiva.
Kar z mano. Pojdimo, preden se zbudi.
Kaj je to?
Čakam že skoraj
13 let, da bi me kdo to vprašal.
Pogosto sem premišljeval o tem, da bom sam umrl tu
zaradi starosti, lakote ali nasilja.
In ne bom imel priložnosti odgovoriti na to.
Poznaš izraz "memento mori"?
Ne.
Latinsko je. Ironija je, da je mrtev jezik.
Pomeni "spomni se smrti".
Spomni se, da moraš umreti.
To jih ustavi.
Veliko mrtvih je bilo.
Okuženih in neokuženih.
Ker so enaki.
Previdno.
Vsaka lobanja je skupek misli.
Te očesne jamice so gledale.
Te čeljusti so govorile in jedle.
To je spomenik njim.
Tempelj.
-Oprostite. -Ne sekiraj se.
Ni dragocen v tem smislu.
Struktura je trdna, kosti pa se rušijo
zaradi časa, vremena
ali Spikove roke.
Memento mori
je uresničen.
Ga poznata?
Erik.
Rešil naju je.
Poiščimo mu dom.
Tako, ja, dobro.
Krasno.
Ubogi Erik.
Izberi prostor zanj.
Lepo. Bravo, Spike.
Novorojenček je.
Od okužene matere.
Otrok ni okužen.
Materi sva jo vzela.
Zanimivo. Čarobna placenta.
Vprašal sem se, ali je to mogoče.
Mleko bo potrebovala.
Voda jo bo ohranjala pri življenju največ nekaj dni.
Sta zato prišla k meni?
Zaradi dojenčka?
Ne.
Desni kazalec daj na nos
in se poskusi dotakniti mojega kazalca.
Prav.
Isla, pregledal bi ti prsi
in pod pazduho, če dovoliš.
Je to mehko?
So tvoji občutki zmedenosti
kot epizode?
Faze? Ali so bolj trajne?
Bilo je v valovih.
Plima prihaja.
Prosil sem te, da si zapomni besedo.
Ja.
Se spomniš, katera je bila?
Beseda...
Isla.
Nimam diagnostične opreme
in ne morem opraviti biopsije.
Ampak po tem, kar vidim, imaš najbrž raka.
Mogoče se je iz možganov razširil na telo ali obratno.
Kakorkoli že, metastaze imaš.
Zato imaš te simptome
in bule na prsih in bezgavkah.
Zelo žal mi je.
Ko sem zmedena, vem, da sem zmedena.
Presenečena sem nad sabo, ko...
Ko rečem čudne stvari.
Pa jih vseeno rečem.
Nisem pa vsa zmedena.
Pomislila sem že, da je rak.
Nisem vedela, kako naj ti povem, sin.
Strah me je bilo.
Hotela sem, da ti pove kdo drug, pa ti ni nihče.
Ne razumem.
Pravite, da je ne morete pozdraviti?
Želim si, da bi jo lahko, pa žal ne morem.
Kaj to pomeni?
Bo umrla? Jo bo rak ubil?
Ja.
Kdaj?
Težko rečem.
Kmalu.
Jo bo bolelo?
Spikey, srček.
Me že boli.
Ne morem verjeti.
Doktor, prosim. Gotovo lahko kaj naredite.
Zdravilo rabite. Kakšno staro zdravilo iz bolnišnic.
Če mi poveste, kje je... Lahko grem ponj.
Povejte mi.
Za to bolezen ni zdravila.
Doktor, prosim.
Težko je bilo priti sem.
-Težko sem vas našel. -Pridi sem.
-Zdaj pa ti ne more pomagati, mami. -Pridi sem.
-Mami. -Morala bi ti povedati.
Morala bi ti povedati.
Prosim.
Spike.
Ne more me pozdraviti, lahko pa mi pomaga.
-Ne razumem. -Jaz pa.
Nikoli ne pozabi.
Jaz razumem.
Mami?
V redu je.
Mami.
Počivaj, v redu je.
Glej, kdo je tu.
Spike.
Memento mori.
Kaj pomeni?
Spomni se, da moramo umreti.
Res je.
Smrti je veliko.
Ene so boljše od drugih.
Najboljše so spokojne.
Ko se zapustimo v ljubezni.
Rad imaš mamo.
-Rad jo imam. -Isla, ti pa imaš rada Spika.
Zelo.
Memento amoris.
Spomni se, da moraš ljubiti.
Isla.
Pridi.
Ostani pri dojenčku.
Rada te imam, Spike.
Spomni se.
Mami.
Poišči kraj zanjo.
Najlepšega.
Mami.
Rad te imam.
Noter! Hitro!
Ostani dol.
Miruj.
Hvala, Spike.
Mislim,
da je čas, da gresta z otrokom
domov.
Mislim...
Tako, ja.
V redu je, srček.
28 dni pozneje...
Oči.
Dobro sem.
Ni me treba iskati.
Vrnil se bom, ko bom pripravljen.
Hodil bom,
dokler ne bom več videl morja.
Našla sva dr. Kelsona.
Ni zmešan.
Prijazen mož je.
-Dojenček? -Dajmo.
Dojenčica je od okužene.
Pa ni okužena.
Zdrava je.
Pred vrati so jo pustili.
Bodite prijazni z njo.
Ime ji je Isla.
Ne!
Spike!
Fak.
Krasen strel.
Prava poezija.
Ampak zdi se mi, da jih prihaja preveč.
Tudi za tako odličnega bojevnika.
Se lahko vmešamo?
V veselje bi nam bilo.
Prav.
Čakajte.
Zdaj, jebenti.
-Super? -Super!
Živjo.
Jimmy sem.
Bodiva prijatelja.
Prevod podnapisov: Lorena Dobrila