DEN MÖRKA TIDEN - TRE ÅR FÖRE DE FÖRSTA ÅRLIGA HUNGERSPELEN
Det finns mat här borta! Fort!
Kom!
- Varför gör han det där? - Han är utsvulten.
Din far är död, Coriolanus.
Det var en rebell, säger de.
En fälla ute i skogen i 12.
Det är upp till oss nu att göra honom stolt.
DEL I: MENTORN
Tigris?
- Panems juvel, du mäktiga stad - Tigris, var är skjortan?
aldrig falnar din glans
vi knäböjer inför dina ideal
och svär dig evig trohet.
Det är vackert, farmor. Kanske lite falskt i dag.
- Har du sett Tigris? Fars skjorta. - Nej.
Coryo? Förlåt, jag vet att jag är sen.
Men titta, jag gjorde det. Eller jag gjorde nåt.
Jag tycker att den är urtjusig.
Den är vacker.
- Bästa kusinen nånsin. Berätta allt. - Var ska jag börja?
Fabricias vita gardiner behövde blekas och jag la i skjortan också.
- Mosaikknapparna gjorde jag av... - Av badrumskaklet. Genialt.
Hittade du potatisen? Jag kokade dem för stärkelsen och du bör äta i dag.
- Spara dem farmor. - Du är så stilig!
Farmor! Kom och titta!
Coriolanus Snow...
...Panems framtida president.
- Vi hyllar dig. - Ett ögonblick bara.
- Farmor. - Jag kan odla många fler. Efter idag.
Jag fick bra betyg, missade aldrig en lektion.
Tio år. Inte ens dekan Highbottom kan förvägra oss det här nu.
- Dekanen hatar dig inte. - Han hatar alla. Han föraktar mig.
Vad är det första du lägger prispengarna på? En ny klänning?
- Choklad? - Choklad...!
Det är Plinthpriset, Tigris.
Vi kommer att kunna betala hyran. Snö landar på toppen.
- Nämen, Coriolanus Snow. - Clemmie.
- Svettas du? - Det är slåtterdag.
- Vår chaufför fick ledig förmiddag. - Han borde tigga om att få köra dig.
Glöm inte att jag var din klasskamrat när du gottar dig åt Plinthpriset.
Priset? Snälla du. Jag vill bara tjäna Panem.
- Hungrig? - Kocken serverade biff till frukost.
- Jag fick slänga hälften. - Skäms. De svälter ju i distrikten.
Lycka till. Inte för att du behöver det.
Hej.
Äntligen, stjärneleven. Det var en tjusig skjorta.
- Är det mosaikknappar? - Därför påminde de om husans toalett.
- Har du smakat lammet? Skandalöst. - Bara de vulgära äter med fingrarna.
- Har inte pappa lärt dig bordsskick? - Han har fullt upp med att regera.
Vi kallades hit för Plinthpriset, va? För dr Gaul lär vara i huset.
"Plinth." Se på hans yngel.
Vem hade trott att man kunde köpa sig in i Kapitolium?
Man kan inte köpa stil. Såg ni hans mors utstyrsel?
En kålrot i balklänning ber om att få bli mosad.
- Vi vet att du gillar honom. - Nej, Arachne. Jag tål honom.
- Han är distriktare. - Uppmuntra honom inte.
Hör jag en gång till hur omoraliska hungerspelen är hamnar de i arenan...
Sejanus. Du kom till slåttern.
Och du kom till avslutningen, Festus. Vi är båda chockade.
- Vem vann priset? - Jag förstör inte fars stora dag.
Ingen här gillar honom egentligen, men de älskar hans pengar.
- Du vet hur det är, va, Arachne? - Roligt.
Du, lyssna. Jag vet att du hoppas mycket på det här.
Men det blir inget pris i dag. Inte nu längre.
- Jag är hemskt ledsen. - Va?
Så kittlande att se alla era strålande unga ansikten-
- på denna lyckobådande dag.
Jag är dr Volumnia Gaul, er ödmjuka överste spelledare-
- och chef för krigsministeriet och alla dess underavdelningar.
Jag slet mig från mitt labb i dag för att examinera er.
Den nästa generationens ledare.
Jag kommer ju inte att leva för evigt, trots allt.
Och därför är det mig en ära att presentera hungerspelens skapare.
Dekan Casca Highbottom.
Utvalda studenter...
...lärarkår...
...och så klart dr Gaul.
Jag har kallat hit er alla i dag till den tionde årliga slåttern-
- då vi väljer två barn från varje distrikt-
- som på arenan ska kämpa på liv och död i hungerspelen.
Otroligt att han får tala offentligt.
Och här sitter våra egna 24 toppkandidater-
- som väntar på att höra resultatet av hårda studier på vår ansedda akademi.
De vill säkert gärna höra vem som har vunnit Plinthpriset.
Och en gyllene framtid.
Men jag är här för att berätta att det har skett en ändring i år.
En sista uppgift för att visa ert värde.
För Kapitoliums ärade medborgare-
- har tröttnat på spelen och tittar inte längre.
Och om spelen ska fortsätta så måste det finnas en publik.
Så överste spelledare dr Gaul har ingripit för att sporra patriotism-
- på sitt eget unika sätt och börjar med er.
Plinthpriset ges inte längre till den som har de bästa betygen-
- utan till den som är den bästa mentorn i hungerspelen.
Detta är en helt ny roll.
När slåttern fortskrider får varje spelare en Kapitoliummentor-
- som måste övertyga dem om att uppträda inför kamerorna.
Den bästa mentorn blir så klart den vars spelare vinner spelen.
Om jag får en patetisk liten tös från ett fattigt distrikt som 8 eller 12?
De dör på två minuter som i fjol och i förrfjol.
Ni ska göra barnen till spektakel, miss Crane, inte överlevare.
Seger i spelen är bara en av våra faktorer.
Hela er framtid hänger på detta sista projekt.
Den som ertappas med fusk för att ge sin spelare en orättvis fördel-
- får ingen framtid alls.
Då kör vi.
Låt slåtterceremonin börja.
Distrikt 1.
Pojken går till Livia Cardew.
Flickan går till Palmyra Monty.
Distrikt 2. Pojken...
Så passande. Pojken går till Sejanus Plinth.
- Du fick den bästa i kullen. - Jag är en del av den kullen.
4, pojke, Persephone Price.
Flicka, Festus Creed.
7, pojke, Vipsania Sickle.
Flicka, Pup Harrington.
8, pojke, Juno Phipps.
Flicka, Hilarius Heavensbee.
10, pojke, Domitia Whimsiwick.
Flicka, Arachne Crane.
11, pojke, Clemensia Dovecoat.
Flicka, Felix Ravinstill.
12, pojke, Lysistrata Vickers.
Det här blir ni glad för, miss Crane.
Den lilla tösen från distrikt 12... Hon tillhör Coriolanus Snow.
Lucy Gray Baird.
Sjung dig ur det här, Lucy Gray.
Vad är det för klänning? Är hon nån slags clown?
Lucy Gray. Jag visste inte.
Jag visste inte. Jag är ledsen.
Min dotter. Hjälp henne!
- Hjälp henne! Hjälp henne! - Ta bort den!
Det räcker! Låt henne vara.
Ge mig bara ett ögonblick, pojkar.
Kan inte ta mitt förflutna
kan inte ta min historia
ni kan ta min far
men hans namn är ett mysterium
inget ni kan ta från mig
var nånsin värt att ha
inget ni kan ta
var nånsin värt att ha
Sång? Är hon galen?
ni kan ej ta min charm
ni kan ej ta mitt skratt
- ni kan ej ta mitt guld - Fortsätt sända, sa Kapitolium.
det finns ej ett skvatt
inget ni kan ta från mig
var nånsin värt att ha
ni kan inte ta min mod
det trodde jag ni förstod
ni kan kyssa min röv
Kom, pojkar.
Hon är mentalsjuk.
Stolt, ser jag. Som din far.
Ja. Han och jag var bästa vänner.
En gång.
Upplys mig, mr Snow. Vad är dina planer efter dessa spel?
Jag hoppas läsa på universitetet. Naturligtvis.
Och om ni inte vinner Plinthpriset?
- Vi betalar skolavgiften så klart. - Se på dig.
Hemsydd skjorta och för små skor. Du försöker desperat passa in.
När jag vet att Snows inte ens har en potta att pissa i.
Lycka till med den stackars lilla sångfågeln.
Han saboterar oss. Den flickan vinner inte spelen.
Du såg henne. Hon är undernärd, labil.
- Det handlar inte bara om att vinna. - Allt handlar om att vinna.
Om inte spelen nu, så publiken.
Lucy Gray överlever inte en minut i arenan.
Så varje sekund före det är viktig. Jag får henne att sjunga igen.
Jag hade inte sjungit en ton för dig om jag var hon.
Jag skulle inte göra nåt alls. Om jag inte kunde lita på dig.
Hon är distriktare. Hon vet att vi hatar henne och vill se oss döda.
Hur får jag henne att lita på mig?
Föreställ dig att de drog ditt namn och att du rycktes från ditt hem.
Jag skulle bara vilja veta att nån brydde sig om mig här uppe.
Avfärda henne inte bara för att hon är distriktare, Coryo.
Du kan ha mer gemensamt med henne än du tror.
Transportteam, gå fram!
Kliv av tåget!
Sätt fart! Gå nu.
Upp!
Kom ut!
- Jag sa åt er att gå! - Nej! Nej!
- Jag vill inte! - Gå på!
- Nej! - Kom!
- Nej! - Kom nu!
- Jag går inte! Jag går inte! Nej! - Kom igen. Få ut henne därifrån!
Välkommen till Kapitolium.
När jag var liten badade min mor mig i kärnmjölk och rosenblad.
Det smakar läggdags.
Du ser ut som att du inte ska vara här.
Det ska jag inte heller. Men jag är din mentor.
En rebell.
Vad gör min mentor mer än att ge mig rosor?
- Jag gör allt för att hjälpa dig. - Nej!
- Upp på fötter. - Lycka till med det, snygging.
Kom igen. Nu går vi!
- Sätt fart! - Ursäkta mig, kan jag...?
Ursäkta. Jag vill följa min...
In i lastbilen! Skynda på!
- Hey! - Du! Kom här!
Kom!
In!
- Hej. - Vad är det, snygging?
- Är du i fel bur? - Nej. Den här buren är förtjusande.
- Ta honom, Reaper. - Jag dödar dig på fläcken!
Han gör det.
- Reaper dödade en fredsväktar i 11. - Tyst, Dill.
- Jag tycker att vi alla dödar honom. - Inget kvar att förlora nu.
Har ni familj där hemma? De dödar dem om ni skadar honom.
Sen er.
Dessutom är han min mentor. Jag kan behöva honom.
- Varför får du en mendor? - Mentor. Ni får en var.
- Och vi ska bara lita på dig? - Jag är här för att hjälpa er.
Varför särbehandlas regnbågsflickan?
Varför är våra mendorer inte här?
De kände väl inte för det, antar jag.
- Håll i dig! - Släpp mig!
Aj! Vi låter dem resa sig och hämta andan. Jag avundas den entrén.
Jag är Lucretius "Lucky" Flickerman, en man som inte behöver presenteras.
Jag är er favoritmeteorolog och amatörtrollkarl.
Gissa var jag är i dag. En ledtråd.
Just det. Huvudstadens zoo där årets spelare visas upp-
- bakom gallren här för att glädja er tittare.
Just det. Alla 24 av dem, för... Vad i Panems juvel?
Det där är akademirött, va?
Ursäkta mig! God dag, sir. Ja, ni i rött.
Vem är ni och varför är ni där inne hos dem? Vi sänder direkt.
Kapitolium tittar.
Äg det.
Är ni okej?
Sir? Vem är ni?
Lucy Gray Baird, får jag presentera dig för mina grannar?
Ett svar skulle uppskattas, men vad som helst vore okej.
Hallå?
Hör de mig inte där inne?
Det där ser man inte varje dag. De håller hand.
Ja, ja, ja. Vem är ni, sir? Vad gör ni i buren här?
Hej. Hur är det? Jag heter Coriolanus Snow.
Och det här är min spelare. Lucy Gray Baird från distrikt 12.
- Hejsan. Vad heter du? - Jag heter Pontius.
- Trevligt. Är det här din syster? - Det är Venus. Hon är bara fyra.
- Fyra är en väldigt bra ålder. - Var hittade du den där ormen?
Han hittade mig. Måste ha varit musikälskare.
- Min sång lugnade honom direkt. - Får jag röra din klänning?
Självklart. Jag gillar din klänning. - Och vem kan du vara?
Vet du inte vem jag är? Skratta inte. Alla har inte tv ute i distrikten.
Jag är Lucretius "Lucky" Flickerman. Men vem är du, Lucy från distrikt 12?
Jag heter Lucy Gray. Och jag är faktiskt inte från 12.
Nej, jag tillhör Flocken. Vi är som en familj. Vi är musiker.
Vi reser runt och följer vår lust. Eller gjorde förut.
- Innan fredsväktarna tog oss. - Jaha. Men nu tillhör du distrikt 12.
- Om du säger det, så. - Ja. Din klänning är långtifrån grå.
Och den verkar gå hem hos barnen.
Flocken älskar färger, jag mest.
Klänningen var mammas och är viktig för mig.
- Och hon är i distrikt 12? - Bara hennes pärlvita benknotor.
Känner du min mentor? Han heter Coriolanus Snow.
Jag fick tydligen kakan med grädden för ingen annan behagade dyka upp.
Sa spelledarna åt dig att hoppa in i buren med dem?
De sa inte åt mig att låta bli.
De sa att en mentor ska presentera sin spelare för Panems medborgare.
Och om Lucy Gray vågar vara här, varför skulle inte jag vara det?
Jag hade inget val.
- Jag tror att du blir ivägförd. - Nu går vi!
Fixa lite åt mat åt oss. Jessup och jag har inte ätit sen slåttern.
De tionde hungerspelen närmar sig. Så kom till zoo och se spelarna-
- innan det är för sent. Och jag menar "för sent".
För Kapitoliums nyheter, jag är Lucretius...
..."Lucky" Flickerman.
Din lilla exkursion bröt mot runt fem olika akademiregler, Snow.
Det värsta var att du utsatte en student för fara.
- Vad? Vem? - Dig.
Jag ska be spelledarna diska dig som mentor omedelbart.
Vi skulle få spelarna att uppträda.
Jag lägger till olydnad också.
Du höll hennes hand och presenterade henne för folk.
Du fick det att se ut som om vi är som de djuren.
Coriolanus visade inget som folk inte redan visste.
- Jag behöver inte din hjälp, Sejanus. - Spelarna är människor. Som vi.
Därför vill ingen se spelen. Folk vet innerst inne-
- att segern i ett krig för tio år sen inte ursäktar att svälta folks barn.
- Eller att ta deras rättigheter. - Snow föll ner i buren.
Han föll ner i buren -
- men han landade...
- På scen. - Du är bra på spel.
Du kanske en dag blir speledare som jag.
- Om spelen alls fortsätter. - De fortsätter.
Med uppträdanden som unge mr Snows på zoo.
Och jag kom hit för att ställa en fråga till din stjärnmentor.
Vad är hungerspelen till för?
De ska straffa distrikten för deras uppror.
- Högtidlighålla minnet av freden. - Högtidlighålla... Trist, trist.
Straff kan ha otaliga former.
Varför inte bomba, stoppa maten, iscensätta avrättningar? Varför spel?
- Hade de inte rätt från början? - Har du nåt emot mina spel?
Vissa av barnen var två år gamla när kriget slutade.
Den äldsta av dem var bara åtta.
Kapitoium ska vara allas regering nu och skydda oss alla.
Jag förstår inte hur barn som slåss på liv och död skyddar någon.
Din typ av medkänsla kan störa din mentoruppgift.
Huvudstadsstudenterna är kanske dåliga spelarmentorer.
- Spelens tid är kanske över. - Dekan Highbottom har fel.
Mina klasskamrater också. Sejanus kan vara nåt på spåren här.
Vi kanske ska se spelarna som människor.
Ni såg de där barnen på zoo. De ville bara lära känna Lucy Gray.
Om folk måste titta borde vi släppa dem närmare spelare före spelen.
För att göra det personligt.
Vem vill se spelen om de bryr sig om vad som händer med spelarna?
Alla.
Om de tror att deras spelare kan vinna.
Folk behöver nån att heja på och bua åt.
Vi måste få dem att investera och tänjer vi på några lagar-
- kan vi även få dem att satsa pengar.
Lucy Gray kanske inte vinner i arenan.
Men om ni ger henne en chans-
- sätter jag Plinthpriset på att hon kan få folks uppmärksamhet.
Jag vill att ni skriver ett förslag på dessa tankar i kväll, mr Snow.
- Vänta. Ska ni använda hans idéer? - Om det ger större publik, javisst.
Coriolanus och jag är klasspartners, dr Gaul.
Vi gör alla våra uppgifter ihop.
Det blir ett intressant test.
Försöker du göda flickan så du äntligen får slå vad?
Tror du att de ger barnen nåt om vi inte ger dem skäl till det?
Hur tror du att din spelare ska vinna om han inte får äta?
Han var min klasskamrat. Hemma i 2.
- Det är inte ditt fel att det är han. - Jag vet. Jag storknar av min oskuld.
Min far köpte honom till mig i slåttern.
Bara så han kunde visa mig att jag aldrig kan åka hem till 2.
- Men att vara huvudstadsbo dödar mig. - Gör nåt åt det då.
- Du är en riktig rebell. - Ja.
Jag är trubbel.
Marcus! Hey. Det är jag.
Marcus, titta. Här, jag har mat till dig.
Här.
Kom igen. Marcus...
Är det där till oss?
- Jessup. - Jag är inte hungrig.
Tror du inte att jag hör din mage kurra, Jessup Diggs? Ta nu.
- Vad har han gjort på halsen? - Ett fladdermusbett.
Första natten på tåget.
Han sov inget på resan, för han lät inte fladdermössen störa min vila.
Kan du ta den? Kom igen. Ansträng dig lite.
En sak jag lärde mig i 12 är att hunger är ett vapen.
- Din vän där borta vet det också. - Hon är inte min vän.
Hon är gift med perfekta tänder.
Ska du dela allt som jag ger dig med Jessup?
Hur så? Tycker du jag ska bli stark så jag kan strypa honom i arenan?
- Inte precis min starka sida. - Jag kan få en chans att hjälpa dig.
Och ge spelledarna lite förslag.
Jag kan till och med få publiken att skicka gåvor till dig i arenan.
Mat och vatten, så du kan fortsätta.
Du måste bara försöka sjunga igen för att vinna över folk.
Jag sjunger när jag har nåt att säga.
Jag har sett er arena. Där finns inga gömställen. Vad ska det tjäna till?
Vakterna säger att du får pengar om fler tittar-
- och du säger att du vill hjälpa mig. Vilket är det?
Båda.
- Jag spelar inte det här spelet. - Kom igen.
- Nej tack. - Jag såg dig stirra. Varsågod.
Ge mig nåt. Jag har suttit här i en kvart!
Jag har alltid trott att det fanns gott om mat i Kapitolium.
En gång i kriget åt jag en hel burk deg för att stoppa värken i magen.
Hur smakade det?
Degigt.
Den där lilla. Hon är så söt.
Så ung. Nåt med henne påminner mig om min kusin Maude Ivory.
Jag står inte ut med att tänka på dem utan mig så här.
Jag är ledsen.
Du verkar vara en bra man, Coriolanus Snow.
Det hade varit trevligt att möta dig under andra omständigheter.
- På en av dina konserter kanske. - Ja.
Vi kunde ha tagit en drink. En dans eller två.
Som om vi hade all tid i världen.
Nej, nej!
Det är okej. Håll ut. Håll ut. Titta på mig.
Det är okej. Jag får hit hjälp. - Hjälp oss, någon, snälla!
- Kom! - Åh nej.
Det startar igen.
Det är så här det börjar.
- Kriget. - Det var mitt fel.
Jag föreslog att vi skulle närma oss spelarna.
Var bara glad att din sångfågel inte hackade ut dina ögon också.
Hon är ingen rebell, farmor. Hon är bara en flicka.
Tro mig, hon har inte varit flicka på länge.
Utanför Kapitolium är de vildar.
Varenda en. Hur mycket de än ler.
Hon kommer att utnyttja dig. Du måste utnyttja henne.
Annars slutar du död i skogen som din far.
Det här är till dr Gaul, tack.
Trots gårdagens tragiska händelser-
- har vår president beslutat att spelen måste fortsätta-
- för att visa alla att huvudstaden inte fruktar såna terrordåd.
Därför vill dr Gaul att ni kikar på arenan i dag med era spelare.
Senare i kväll presenteras spelarna i tv för vår publik.
Så att de får lära känna dem.
Ni får en timme för att diskutera strategin.
Ni kan börja.
Marcus, kom igen.
Du och jag blir inte vänner, men...
Jag ska vinna och för att det ska ske måste vi göra dig mer...
...säljbar.
Jag är en jätteduktig klättrare. Jag klättrade jämt på mammas fabrik.
- Det börjar bli infekterat. - Jag är okej.
Titta på mig, Lamina. Jag vill att du vinner.
Du är Reaper, va?
Jag ska läsa upp vad...
- Jag beklagar din klasskamrats död. - Tack.
Är du okej?
Mammas klänning håller ihop mig. Det är som om hon omfamnar mig.
Min mor luktade ros.
Hon dog i barnsäng. Jag skulle få en lillasyster.
Är båda dina föräldrar döda?
Så du är föräldralös. Som jag.
Hör på...
Jag behöver att du sjunger under intervjuerna senare.
Det är kvällen före spelen och din sista chans att vinna över folk.
Jag kan inte sända dig gåvor i arenan utan deras pengar.
Kanske kunde en gitarr övertyga mig. Kanske.
Vill du verkligen hjälpa mig i arenan, Coriolanus?
Börja då tro att jag faktiskt kan vinna.
Snow, Dovecote.
Hon kan väl inte förvänta sig att vi skrev förslaget i går kväll?
Jag grät i timmar.
Vi gjorde det. Skrev det. Jag lämnade in det i morse.
Ge mig punktsatserna.
Mr Snow.
Miss Dovecote. Kom och se mina nya skötebarn.
- Har färgen nåt syfte? - Allt har ett syfte, miss Dovecote.
Eller inget alls. Vilket för mig galant in på ert förslag.
- Vem av er skrev det? - Det blev...
Jag blev inspirerad av Coriolanus i går, så klart.
Hans lilla bettingidé.
Men sponsringen-
- och gåvorna i arenan var mina idéer.
Så det är din svettiga handstil på pappret.
Mycket imponerande, miss Dovecote.
Tyvärr misstog min assistent det för skräp i morse-
- och fodrade hyllan i detta terrarium med det.
Så snälla miss Dovecote, ni kan väl fiska upp det åt oss?
Så att vi alla kan betänka dina inspirerade idéer.
Oroa dig inte. Mina små rovdjur är helt fogliga-
- med de som de litar på.
Så om de är vana vid din lukt, som om du har hanterat deras mat-
- eller om de har andats in svetten från din handflata på ett papper-
- så låter de dig vara. Men en ny lukt däremot...
Då får du klara dig själv, tösen.
Fiska upp det.
Clemmie.
Clemmie, nej!
Du frågade om färgerna, miss Dovecote.
Jag vill att mina fiender ska se en förödelsens regnbåge sluka världen.
Jag använder gärna spektakel för att sprida lite skräck.
En strategi som din klasskamrat här formulerade perfekt i sitt förslag.
De är bra, dina förslag.
Jag ska be mitt team implementera så många som möjligt i morgon.
Vad?
Dör hon?
Nöjet med att bryta ny mark i sin forskning är att man får veta.
Håll miss Dovecotes öde mellan oss.
Jag tror inte hennes mor blir glad när hon hör hur hon fick plötslig...
...influensa.
Kila iväg. Du ska puffa för arenan och jag ska ha mina mjölk och kex.
Okej, då går vi.
Ha en trevlig show.
- Följ med mig. - Hördu!
Rikta kameran mot henne. Coral.
Välkomna till arenan för de tionde årliga hungerspelen.
Spelare, mentorer, på en kvart ska ni granska och diskutera strategi.
Dill, håll dig nära mig. Förstått?
Hey, skogshuggaren!
Lamina.
Nej, nej, bara du. Bara du.
Jessup? Jessup.
Snälla du. Snälla Coriolanus, låt mig inte dö här inne i morgon.
Hjälp mig!
Grinden har sprängts upp!
Kom! Grinden är öppen!
Kom! Han hade inte räddat dig!
Vi har rymlingar!
Coryo?
Lucy Gray?
- Är hon...? - Hon lever.
- Vad hände? - Det var en rebellbombning.
De måste ha planerat det i månader. Fyra spelare dog.
Alla är livrädda, Coryo.
Folk låser in sig i sina hem.
Felix Ravinstill ligger i respirator.
Rebellerna uppgav att de ville riva hungerspelssymbolen i direktsändning.
Marcus kom ut.
Han är den enda. Fredsväktarna jagar honom på gatorna, men...
Han har en bättre chans där ute än han hade haft i morgon.
I morgon? De håller väl inte spelen?
Åh nej. Lucy Gray. Lucy Gray kunde ha flytt.
- Showen fortsätter. - Men hon räddade mig.
Och nu vår sista spelare. Jag mötte denna unga dam-
- på zoo för inte så länge sen.
Från distrikt 12. Lucy Gray Baird.
Kom ut med gitarren, sångfågel!
God afton, Kapitolium. Distrikten.
Detta är min låt om en kille i 12 och jag hoppas att han hör den.
När jag var liten föll jag och tjöt
när jag var en flicka föll jag i din famn
tiderna hårdnade våra färger de tröt
för dig gick det utför och jag levde på min charm
det blir snart som jag ligger där i gravens ro
det dröjer inte länge förrän du ensam är
så vem ska du vända dig till i morgon, tro?
för när klockan ringer, älskade, du måste du klara dig själv
jag är den som du lät se dig gråta
jag känner själen som du kämpar för att rädda
vad trist att jag är vadet som du förlorade i slåttern
vad tar du dig till
när jag ligger på kistans botten?
Titta där! Rekordhögt för i kväll. Huvudstaden tittar definitivt.
Folk skickar in donationer. Så går det när man gör grejer.
Jag älskar inte dina odds, men må de vara till din fördel.
- Tack för att ni kom. Bägge två. - Det är sånt vänner gör.
Så härligt att vi får se nåns sista framträdande. - Lucy Gray, tack.
Gå hem, lägg dig och sov. Du har en stor dag i morgon.
Söndra och härska
VARNING! RÅTTGIFT
Lucy Gray. Lucy Gray.
- Hey. - Du lever.
De där bomberna...har förändrat allt.
De sprängde sönder väggarna. Så du kan fly upp på läktaren.
Ett hål i golvet går till tunnlar och du kan försvinna där nere.
Så fort du hör klockan ringa-
- ignorerar du vapnen i mitten och springer så fort du kan mot hålet.
Hitta ett gömställe där nere. Ensam.
- Ensam? Nej, Jessup är min vän. - Under spelet är ingen att lita på.
Inte ens Jessup. Ligg lågt där nere tills det är säkert att komma ut.
Tack för att du hjälper mig.
Jag kan inte låta dig dö. Du räddade mig.
Du räddade mig, Lucy Gray.
Jag är ledsen.
Jag är mer hoppfull i dagsljus, men när det blir mörkt...
Det är okej.
Jag ska få ut dig härifrån. Jag lovar.
Tillbaka till Flocken, okej?
Är det här äkta?
Berätta bara. Om jag ska riskera allt. Den sången...
Den sången var hämnd, inget mer.
- Min gamla kille bedrog mig. - Med flickan från slåttern.
Av svartsjuka fick hon sin far att läsa upp mitt namn. Nu vet alla det.
Här.
Ta den här.
- Nej, den är för fin. - Den är ingen gåta, utan ett lån.
Rör inte innehållet. Andas inte in det. Bara lite dödar.
Jag har sett vad krig gör med folk. Okej? Jag har sett det.
Det kommer en tid när du behöver det.
När du måste agera. Vi gör alla idiotiska saker för att överleva.
Hey.
Vi ska vinna det här, Lucy Gray.
Vi ska vinna det tillsammans.
DEL II: PRISET
- Vakna! Upp på fötter! - Jessup.
Din den där vännen. Plinth.
Du får nog hitta en plats nära dörren åt honom.
Coryo.
- Hur är det? Mår du bra? - Bättre.
Titta hitåt, tack.
Bättre.
Säg att det här är över snabbt.
Vad är det här? Gruvorna? Jag måste hämta mina verktyg. Pappa sa...
Fortsätt.
Nu kör vi, allihop. Kom, så kör vi.
Sätt dig, Festus. Allihop, som ni vet så sänder vi snart live.
Att ni inte är värdar betyder inte att ni inte ska hjälpa mig.
Försvinn inte bakom era skärmar. Gäspa inte, tugga inte tuggummi.
Håll hakan nere, huvudet högt, axlarna bakåt. Och le.
Det är därför vi har tänder.
Okej, klara? Vi börjar nu, hörni. Fem. Fyra.
Tre. Två...
God morgon. Jag är Lucretius "Lucky" Flickerman.
En man som inte behöver presenteras.
Meteorolog, amatörtrollkarl och i dag...
...är det en ära för mig att säga: Hungerspelens allra första värd.
I min hand ett kuvert, förseglat.
Min förutsägelse, vinnaren, att öppnas av mig efter spelen.
Nämen... De är här. Vi hör... All right, vi ska börja.
Vi börjar, allihop, vi börjar.
Kom ihåg: när er spelare dör, stick härifrån.
Ha en trevlig show. Ha en trevlig show.
Stå på era märken. Annars blir ni skjutna.
Sätt fart!
Uh, Marcus. Vi sover alla bättre nu när vi vet att han inte går lös.
Ni är monster! Allihop!
Tio. Nio.
Åtta. Sju.
Sex. Fem.
- Jessup. - Fyra.
- Tre. - Jessup.
Två. Ett.
Spring.
Jessup!
- Jessup! - Vad gör du? Spring.
Jessup!
Jessup, vi måste sticka. Kom, vi sticker. Vi måste sticka!
De gick under jord fort, men vi är redo för det.
Det ni nu ser är direktbilder från övervakningskameror.
Kom.
Kom!
Kom igen.
- Häråt! - Hy och Sol ska fånga Lucy Gray.
Kom igen.
Nej! Snälla, nej! Nej!
Här kommer Flocken och överraskar Hy och Sol.
Nej!
Kom.
Skogshuggaren, gå in och få ut henne.
Jag sticker inte in huvudet där. Hon kan vänta med en tegelsten.
Jag visste att vi skulle ha värvat Reaper.
Tror ni att de är rökta? Det ser så ut.
Till barnen som tittar, det där var våldsamt, ohyggligt och äckligt.
Miss Phipps. Snälla, om ni ska spy, gör det inte i bild.
13 spelare återstår.
Reaper överskuggar alla när Coral och flocken försöker hitta på nåt.
Sex spelare borta på minuter.
Om de fortsätter i den här takten är vi härifrån på nolltid.
Nu...den här rekordvärmen-
- dämpar inte den pågående elden här i distrikt 9. Jag har koll på den.
I distrikt 10 kommer varmfronten ner, krockar här och det blir duggregn.
Och slutligen, i distrikt 12, en...
Lamina.
Snälla.
LAMINA DONATIONER
Ett lågtryck sveper in och ger lite svalka och efterlängtad lättnad-
- för våra kolgruvearbetare där ute fram till tidig kväll. Det var vädret
Var det barmhärtighet? Var det mord?
Men hur som helst, så går det när man gör grejer.
Man får uppmärksamhet. Medborgare skickar pengar till en.
När de får era pengar kan mentorerna välja att skicka in mat eller vatten-
- med våra nya drönare från kriget som nu har ansiktsigenkänning.
Det säkerställer att ert paket går direkt till er spelare.
- Är det inte så, Pup Harrington? - Jo.
Jag känner på mig att Pup tar tillfället i akt.
VATTEN
Vad?
Vi har bokat i kväll. Flickerman. Två personer och en barnstol.
Vi blir lite sena. Jag är ledsen.
Jag är värd för de tionde årliga hungerspelen-
- som pågår lite längre än väntat, så har ni nåt till senare i kväll?
Det har ni? Kanon. Jag kommer. Om ni inte ser mig är jag inte där.
Du räddar henne inte genom att titta.
- Vad vill du ha av den flickan? - Inget. Jag vill att hon överlever.
Och Plinthpriset vore ett väl ett lyckligt sammanträffande.
Jag tror att jag vore berättigad till det.
Klart du är. Klart du är.
Priset, flickan. Så praktiskt. Du behöver inte välja mellan dem.
Vem tror du fäller avgörandet om priset du suktar efter, mr Snow?
Vakna. Även om Lucy Gray Baird på nåt sätt vinner allting-
- ska jag göra allt i min makt för att se till att du inte får nånting.
Så fråga dig själv hur viktigt det är för dig att hon överlever nu.
- Vi måste vara tysta här, Jessup. - Jag vill bara sova.
Vill du ha lite vatten?
- Vad har du gjort med det? - Jag har inte gjort nåt, Jessup.
Är du okej?
Det är okej.
Jessup, kom igen. Nu sover vi igen, okej?
Jag vet, jag vet. Det är okej. Det är okej.
Mr Snow.
Vad har hänt? Är det Lucy Gray?
Om du inte kan tygla din störda klasskamrat-
- kan hon lika gärna vara död vad dig beträffar.
Sejanus?
Brödsmulor. Jag tror det är näring åt en stupad kamrat på hans sista resa.
Distrikt 2- skrock.
Jag jagar fredsväktaren han mutade för att gå in och skära av tungan.
Under tiden behöver jag nån som får ut honom nu genast.
- Du borde skicka in fredsväktarna. - Så att han gömmer sig som en kanin?
Felix Ravinstill kämpar för sitt liv på sjukhuset, mr Snow.
Jag låter inte rebellerna göra mer narr av mina spel!
Om nån ser oss tappa kontrollen över arenan-
- är det som att blåsa i hornen till distrikten att göra uppror!
Du valde att bli vän med denna omstörtare.
- Ska han göra slut på spelen i kväll? - Annars dödar spelarna två av oss.
Låt dem inte göra det då. Vem vet? Får du ut honom oskadd-
- så viskar jag ditt namn i hans fars öra.
Du vill väl fortfarande få Plinthpriset?
Jag stoppar sändningen i en timme. Mer har vi inte innan folk ser det.
Ha en trevlig show.
Jag trodde att de skulle skicka min mor.
Jag önskar att de hade gjort det.
- Du måste gå, Coryo. - Det skulle jag verkligen vilja.
- Men jag lovade att få ut dig. - Varför?
- För att du är min vän. - Jag tvingades gå till kamerorna.
Tror du att nån tittar på det här? Gaul bröt sändningen.
Dödar spelarna dig här inne säger hon att du dog av influensa.
Du måste bestämma dig här och nu.
Vill du kämpa mot eller för spelarna?
- Du måste leva för att ändra nåt. - Hur kan jag ändra nåt där utifrån?
Du är rik. Smart. Du bryr dig.
Bara du trotsade Gaul på lektionen, va?
Vi dör om vi inte sticker nu.
Följ med mig. Spendera din fars pengar, gör lite riktig nytta.
Eller bli ett till lik i Gauls krig.
Snälla du. Lita på mig.
Okej.
Stick! Stick!
Spring!
Kom igen, upp! Till grinden!
Jag vill dig inget illa!
Ha en trevlig show.
Kom igen, upp nu!
- Spring! - Öppna grinden! Öppna grinden!
Titta på skärmarna, min sköna.
Jag kan ha missat dig i kväll, men din sångfågel är nästa på min lista.
Nu går vi.
Jag är ledsen. Coryo, jag är hemskt ledsen.
För allt.
Min far.
Låt kommersen börja.
Mamma.
Jag var tvungen att göra nåt.
Snö vräkte ner, ner på hans huvud.
Den vräkte ner på hans huvud och nu är pojken...
Du har fått nog av spelen i kväll, ser jag.
Kom och sätt dig. Jag syr ihop dig.
Vem trodde Crassus Snows son skulle slåss för sitt liv i arenan en dag?
Det som hände där inne, det är avklädd mänsklighet.
Drivna av skräcken att bli bytet...
...se hur fort vi blir rovdjuret.
Se hur fort civilisationen försvinner.
- De där spelarna har inget val. - Jag pratade om dig.
Alla dina fina manér, din utbildning, din bakgrund-
- skalas bort på ett ögonblick.
Kvar står en pojke som klubbar ihjäl en annan pojke för att överleva.
Vill du skydda människor, mr Snow? För att härska över dem som din far?
Då måste du godta vad människor är och vad som krävs för att styra dem.
VRÄKNINGSBESKED
De skickade in mig i arenan i kväll.
- Va? - För att få ut Sejanus.
- Vad hände? Är du okej? - Jag dödade en av spelarna.
En pojke.
- Det måste ha varit hemskt. - Det var det.
Sen kändes det...
...mäktigt.
Coryo...
Jag vet att du vill bli som din far.
Men det jag minns mest av honom-
- var att i hans ögon-
- så fanns det bara hat.
Du måste inte betala samma pris bara för att överleva.
Människor kan vara goda.
Du kan vara god. Du är god.
Bara tro på det.
Upp och hoppa, mina Kapitoliumvänner.
Jag är Lucky Flickerman. Välkomna till dag två-
- av de tionde årliga hungerspelen.
När de flesta av er fick er skönhetssömn i natt-
- hände nåt festligt.
Bobbin från distrikt 8 slaktades.
Vilken av dessa bestar dräpte Bobbin från distrikt 8?
Det spelar ingen roll. Tio spelare återstår.
Reaper leder fortfarande.
De visar oss inte vad som hände med pojken. Han dödades där.
- Det finns ju kameror överallt. - De sa att det var gamla kameror.
- Antagligen bara en till av Corals. - Festus, sätt dig.
Samma platser.
- Vad gjorde du med mig? - Inget!
- Lyssie, vad gör han? - Nåt är fel. Han sviker inte henne.
- Jessup jagar Lucy Gray. - Stick till läktaren.
- Stanna! Vad gjorde du med mig? - Jag har inte gjort nånting.
Båda spelarna från distrikt 12. Samma distrikt kollapsar helt.
- Vänta, titta. Fradgan. - Jag gjorde dig ingenting!
Jag tror det är rabies.
- Det där bettet. På tåget. - Skicka in vatten till honom.
- Va? - Minns du affischerna i kriget?
Rabies gör en rädd för vatten. Skicka en drönare till honom.
Han kommer ifrån henne. Jessup är rökt.
Lyssie, du är den enda som kan få det till honom.
- Vickers använder kompaddan tidigt. - Tack.
- Skickar en drönare. - Inget att vara stolt över.
Snälla, snälla, snälla!
Vad är det för fel på mig? Vad gjorde du med mig?!
Jessup?
Jag går ingenstans.
Okej?
Du vakade över mig, nu vakar jag över dig.
Sov nu, Jessup, sov.
Okej.
Då kör vi.
Åh nej.
- Lucy Gray. - Du stannar där.
Titta. Flocken gör det de gör bäst. De flockar sig omkring.
Lucy Gray är omringad. Mizzen kastar sitt nät.
VATTEN
Snow använder sin kompadda.
Coral, nåt emot att jag tar henne?
Glöm det.
Drönarna är inte så bra.
- Du får inte attackera spelarna. - Jag skickar bara vatten.
Era idioter. Hur kunde ni låta henne smita?
Jag såg inget.
Samla vattnet i en hög, skogshuggare. Och när du är klar-
- kan ni två kolla den där balken-
- när vi tar din lilla vän hemifrån där uppe åtminstone.
Nu.
Gör det nu.
AKTUELLT ODDS: 20- 1 DONATIONER: 118
Återigen ett fall som avslutar en spelares spel.
Vakna!
Lucy Gray är i rörelse. Det är Pup Harrington också. Tack, Pup.
Ni är värdelösa!
Jag önskar vi hade haft en kamera inne i kanalen, men det har vi inte.
Fast det har vi nästa år.
Hey.
Tycker du verkligen att du är värd vattnet nu, Tanner?
Du sa bara "kolla balken".
Coral! Det är Wovey.
- Den lille från 8. - Det borde bli lätt.
Sju spelare återstår. Mordiska Mizzen, knipsluga Coral-
- trixiga Treech, Dill, Reaper, så klart, och ensamvargarna-
- lilla Wovey och Lucy Gray.
Och vem har vi här?
Det är illamående Dill. Tuberkulos på fötter.
Dill?
Dill, vakna.
Dill. Nej.
Vad hände?
Dill...? Dill?
Hey! Dill? Hey, vakna.
Dill. Dill!
Jag är hemskt ledsen.
Han slet precis ner flaggan.
Ska ni straffa mig nu?
Ska ni straffa mig n...
SENASTE NYTT
Huvudstadsbor, jag måste avbryta för att meddela en tragisk förlust.
En som påverkar oss alla. Felix Ravinstill-
- vår älskade presidents son-
- dog i morse av skadorna som han fick i rebellbombningen.
Ute i distrikten kommer de att fira den unge pojkens död som en triumf.
Jag låter inte mina spel ge vår fiende en sådan seger.
Jag lovar er här och nu-
- att innan solen går ner i kväll-
- ska en förstörelsens regnbåge sluka vår arena.
Även om det betyder att det inte blir nån segrare i dessa spel.
Ge mig en drink. Ge mig en drink nu genast.
Jag måste prata med dr Gaul omedelbart.
Ta ett spjut och gå upp dit. Få henne att backa så långt det går.
Lita på mig. Gå. Skynda dig.
Kom du för att be för hennes liv?
Nej.
Nej, mina stygn...de har gått upp.
Jag ville inte att läkarna skulle fråga.
Kom och sätt dig. Dra ner skjortan.
Tyst.
Hon är här uppe nånstans.
Det här kan göra ont.
Härmskrikor kallar vi dem.
Vi skickade ut dem i kriget för att avlyssna rebellsamtal-
- och skria dem för oss ord för ord.
Titta.
Ett misslyckat experiment, men lärorikt.
Jag tar in dem distrikt för distrikt för att se hur de kan hjälpa oss.
Ett misslyckat experiment, men lärorikt.
Kom, lilla pippin.
Var inte rädd. Fly inte.
Lucy.
Vi ses i auditoriet för finalen, mr Snow.
Du borde vara stolt.
Din sångfågel Lucy Gray bjöd på en fantastisk show.
Tyst, tyst. Lyssna.
Coral.
- Lucy Gray, är hon okej? - Inte länge till.
Nu har jag dig, sångfågel.
Vänta. Vad är det för fel på Treech?
Har Coral gjort nåt med Treech?
- Spring. Spring. - Vad gjorde hon med honom?
Osämja i leden. Treech är nere. God dag, miss Sickle.
Det där blir inte bra.
Funka, snälla.
Vore det inte kul om det var godis?
Är det slut?
- Kan vi åka hem nu? - Wovey. Wovey.
Wovey. Wovey.
Inte godis! Ner ryker Wovey!
Hjälp!
Mizzen, säg "hejdå"!
Lucy Gray, vänta!
Lucy, jag bönfaller dig!
Det är inte rättvist. Det är det inte.
Jag kan inte ha dödat dem alla i onödan.
Och det är hejdå till Festus Creed. Ha en fin sommar.
Nu pekar alla färgerna mot Gray.
Hon har vunnit.
Det är över, hon vann. Hon vann, släpp ut henne.
Det bestämmer tyvärr inte du, Snow.
Du är på väg till himlen
det kära landet bortom
och jag har en fot i dörren
men innan jag far dit upp finns saker att ordna upp
här i det gamla landet just nu
- jag kommer snart - Dr Gaul, hon vann.
- Det är slut. Släpp ut henne. - när jag har sjungit klart
- Varför anfaller de henne inte? - skulder har jag inga
Det måste vara sången. Det lugnar dem.
Hon kan inte sjunga för evigt.
jag hinner ifatt när jag druckit varje slatt
när vännerna försvunnit och broarna har brunnit
när tårarna är slut och all min rädsla har dött ut
här i det gamla landet just nu
när ingenting längre finns kvar
jag kommer med bud när dansskorna är slut
när min kropp har lagt ner
när seglatsen är all
när domaren räknat ner
och jag inte står pall här i det
gamla landet just nu
när ingenting längre finns kvar
när jag blivit som duvan ren
när jag har hittat kärleken
här i det gamla landet just nu.
när ingenting längre finns kvar
Dr Gaul, snälla ni. Få ut henne.
- Få ut henne! - Få ut henne!
Få ut henne! Få ut henne!
Få ut henne! Få ut henne! Få ut henne!
Få ut henne!
Vem vill se spelen om det inte finns nån segrare?
Få ut henne! Få ut henne!
Få ut henne.
Hon har vunnit! Lucy Gray!
Coriolanus Snow är vinnare av de tionde årliga hungerspelen!
Ja, ja, ja, ja!
- Grattis! - Grattis!
Spelen!
Jag hade...
...förutspått det!
- Tigris. - Snow! Snow! Snow!
Snow! Snow! Snow! Snow! Snow! Snow!
Lucy Gray?
Jag varnade dig, mr Snow.
Fusk kommer att bestraffas.
Mer poetiskt än till och med jag kunde ha hoppats.
- Lucy Gray, var är hon? - Tänk mer på din egen överlevnad.
Det är passande-
- att båda dina föräldrar kunde vara här för din stora stund.
Den puderdosan. Hur många gånger såg jag din mor använda den-
- för att pudra sitt vackra ansikte?
Seså. Vi vet båda att barnet från 11 inte dog av en sjukdom.
Inte heller skogshuggaren från 7. Och den gamla näsduken...
Vi hittade den i ormtanken, träffande nog-
- och fördömer dig med din fars egna initialer.
Din familj ser aldrig prispengarna nu så klart.
President Ravinstill lät mig bestämma ditt straff-
- och du ska förvisas till distrikten där du ska tjäna din huvudstad-
- i exil de närmaste 20 åren-
- som en anonym fredsväktarsoldat.
Hör du det där, pojk?
Äntligen.
Ljudet av snö...som faller.
DEL III: FREDSVÄKTAREN
- 8. - Skicka mig till 12.
Snälla.
Jag tänkte väl att jag kunde hitta dig här sittande helt ensam.
- Sejanus, vad gör du...? - Efter det jag gjorde i arenan...
Min far fick köpa ett nytt gym till akademin så att jag fick mitt diplom.
Han tiggde mig om att stanna, men när jag fick veta-
- vart de skickar dig-
- kunde jag inte sticka fort nog.
Jag hann precis med tåget på grund av mitt dumma knä, men det är okej.
- De gav mig morflin mot smärtan. - Var du frivillig till det här?
Jag tänkte ta mig igenom gröntjänsten och sen kanske bli sjukvårdare.
Och göra en riktig skillnad här ute. Precis som du sa.
- De sa aldrig vad du gjorde. - Jag fuskade.
För att rädda Lucy Gray från ormarna.
- Tror du att de har dödat henne? - Varför skulle de riskera det?
Hon gjorde stor succé. Om det blir spel nästa år-
- bjuds hon säkert in för att sjunga på öppningsceremonin.
När du kom in övervägde jag fördelarna med självmord.
När vi ska bli fria?
När flickan som du riskerade allt för kan vänta på dig på stationen?
Min vän, ge dem inte det nöjet.
Ditt liv har precis börjat. Du kommer klara dig jättebra.
- Vi kommer båda klara oss jättebra. - Var bara försiktig. Okej?
Det är en annan värld här ute.
Välkomna till 12. Vi är stolta för att ni alla tjänar ert land här.
I 20 år blir bröderna och systrarna i er grupp er familj.
Ni kommer att träna, sova och äta tillsammans.
Ni reser er tillsammans och faller tillsammans.
Ni blir våra ögon och öron här på min bas och utanför den.
Och det blir er plikt att rapportera allt misstänkt ni ser.
För om ni inte gör det är ni så gott som en rebell själva.
Förra månaden blev en fredsväktare och två gruvbossar ihjälskjutna.
Vi har hittat mordvapnet och topsat det för dna.
Och resultatet bevisade utan tvivel att den här mannen, Arlo Chance-
- är skyldig. Så titta, allihop.
Så här går det när man utmanar Kapitoliums rättssäkerhet.
- Han är oskyldig! - Nej, nej, nej!
- Han är oskyldig! - Nej, Lil!
Spring, Lil! Spring!
Spring, Lil! Spring, Lil!
- Nej, nej, nej! - Arlo!
- Nej! Arlo! - Spring, Lil!
Ni är mördare! Nej! Nej!
Spring, Lil! Spring!
Spring, Lil! Spring, Lil! Spring!
Han gjorde det inte! Ni är mördare, allihop!
Släpp ut mig! Släpp ut mig!
Släpp ut mig! Arlo!
- Vad tänkte du på? - Vad är hon skyldig till, Coryo?
Direkt koppling till rebellerna. Vad mer behöver de?
Om hon hade tagit sig fram...
Han gjorde det inte, jag svär!
...hade jag nog inte kunnat skjuta henne. Hade du?
Du måste hitta ett sätt att förlika dig med vårt liv här nu.
Eller få din far att köpa dig ett avsked och göra nåt annat.
Hoff har gett oss alla permis i helgen. För att stärka moralen.
Stärka moralen.
Snälla.
Snälla, hjälp.
Hey, jag ska gå och ta en drink.
- Är det varmt här inne?! - Ja!
Men vi planerar att hetta upp stället ännu mer!
Den oförlikneliga Lucy Gray Baird!
- Hej, distrikt 12. Har ni saknat mig? - Ja!
Ni räknade inte med att se mig igen och jag inte er heller.
Men jag är tillbaka. Jag är tillbaka! Är den där flaskan till mig?
Kom igen, hörni. Ni vet att jag slutade dricka när jag var tolv.
Det är för att rensa luftrören. Vad sägs om en sång?
Ni kan ej ta det som var
ni kan ej ta flydda dar
ni tog min far
men hans namn hos mej är kvar
inget ni kan ta från mig
var nånsin värt att ha
inget ni kan ta från mig
var nånsin värt att ha.
Kom igen!
ni kan ej ta min charm
ni kan ej ta mitt skratt
ni kan ej ta mitt guld
det finns ej ett skvatt
inget ni kan ta från mig
var nånsin värt att ha
åh, inget ni kan ta från mig var nånsin värt att ha
ni tror ni är så bra
ni tror ni har kontroll
ni tror jag tillhör er att ni kan göra om mig
men ni äger inte mig, för
Lucy Gray!
- Lucy Gray! - Billy Taupe!
- Du låter lite tunn, Lucy Gray. - Billy!
Ni låter alla tunna utan mig. Nej.
- Billy! - Hej.
Du svor att inte spela med dem igen, Billy Taupe.
- Kom igen. - Lugn, lugn!
- Jag vet du saknar mig, Lucy Gray. - Släpp mig och det nu!
Släpp mig, Billy Taupe! Efter det du gjorde släpper du mig!
- Annars tar jag en orm och... - Rör henne inte!
- Du måste sluta! - Släpp mig!
Kom, vi måste sticka härifrån!
Vem hade trott att jag skulle behöva rädda dig?
Hon är här. Hon lever.
Kom med, kom med
kom med till trädet
där de hängde upp han
som mördade tre
märkliga saker hände här
så varför kan inte vi
träffas vid midnatt
uppe i hängeträdet?
De sa att jag kunde hitta dig här.
Förlåt, jag...
Jag har en fot kvar i arenan.
Ditt hår...den där uniformen...
- Jag trodde att du var död. - Ja, det trodde jag med.
Men din dekan Highbottom fick dem att skicka hem mig.
Gjorde Highbottom det?
Han satte mig på tåget och gav mig lite pengar.
- Han sa att du skulle till 8. - För att jag bröt mot deras regler.
Räddade ditt liv.
Men jag gav dem min sista cent så att jag kunde komma hit till 12.
För jag ville hitta dig.
Din dekan...
Han berättade nåt jättekonstigt.
Han sa att han var glad att jag överlevde dig.
Sa han vad jag gjorde med den där pojken i arenan?
- Jag hade inget val. - Den lilla flickan Dill...
Jag trodde att det skulle bli en av de andra. Kanske Coral.
- Du är ingen mördare, Lucy Gray. - Jo, det är jag.
Vi är bägge två det nu.
Du är säker.
Dina fredsväktarvänner. Jag sköter det.
De är här om slagsmålet i går kväll.
De får inte se oss tillsammans.
Det finns en sjö ute i skogen.
Ingen känner till den utöver oss i Flocken.
Möt mig här i morgon, så går vi dit. Vi kan vara fria där ute.
- Maude Ivory, har du min gitarr? - Ja.
- Jag kan arrangera nåt. - Okej.
- Din pojke kommer. - Vi ses sen.
Hey! Du är tillbaka. Hur är det med Lucy Gray?
Jag tänkte att du skulle dröja lite, så jag beslutade att utforska stan.
Med Billy Taupe? Och vem är den andre killen?
Jag minns det där från akademin. Hur du tittar på alla.
- Och väljer när du ska inflika nåt. - Försöker du hjälpa dessa människor?
- Tycker du inte att de behöver hjälp? - De förlorade kriget, Sejanus.
Ett krig som de startade och som gjorde din familj rik.
Jag tänker inte kasta bort en chans att få komma hem en dag-
- bara för att du känner lite skuld.
Förstår du?
Sen gammalt
Lucy Gray sägs gå
när jag går på berget mol allen
en gång i gryningstid jag såg
ett ensamt barn
de följde spåren på ett fält
det visst var samma spår
de följde dem, de känner dem väl
när ner mot bron de går
de följde dem från snötäckt brink
hennes fotspår ett och ett
och mitt på bron
tog spåren slut
men vissa hävdar än i dag
att barnet ännu lever
att man kan se söta Lucy Gray
bland kullar och dalar
- Jag har aldrig sett såna där fåglar. - Härmskrikor kallar vi dem.
Överlever hon?
Lucy Gray i sången? Fotspåren?
Hon flög kanske iväg. Jag är säker på att hon finns där ute nånstans.
Hon är en överlevare. Men det är ett mysterium, sötnos.
Precis som jag.
Jag tog med nåt till dig.
Den var min mors.
Jag vill ge den till dig.
Den luktar fortfarande ros.
Tack.
Jag lovar att vårda den ömt.
Du måste verkligen sakna din familj här ute.
Det gör jag.
- Jag oroar mig alltid för dem. - Fast hade du verkligen åkt tillbaka?
Om du kunde? Till huvudstaden?
Jag måste. Det är där jag hör hemma.
- Men jag hoppas du följer med dit. - Huvudstaden är inget för mig.
- Där är det civiliserat med ordning. - Är hungerspelen ordning?
Nej. Nej, självklart inte.
Om det här var vårt liv då, Coriolanus?
Här ute.
Vakna när som helst. Fånga vår egen mat.
Bo vid en sjö. Hade du ens känt ett behov av huvudstaden då?
- Plockade ni två den här? - Japp.
Tack.
Det är lite för tidigt, Maude Ivory.
- Nej. - Nej.
- För tidigt för vad? - Att äta rötterna.
Söt liten växt, men bestämd.
Vissa kallar den "kärrpotatis", men visst låter katniss trevligare?
Tar du spöna, CC? Vi skulle behöva mer fisk hemma.
Han saknar Billy Taupe.
Gör du det?
Inte sen slåttern, nej.
Jag kan inte lita på honom längre.
Tillit betyder allt.
Det betyder allt för mig.
Det är viktigare än kärlek också.
Utan tillit kan du lika gärna vara död för mig.
Men du kan lita på mig, jag lovar. Om du kan lita på nån så är det mig.
Du kan lita på mig också.
Rekryt Snow? Följ med oss.
Snow. Jag fick resultatet från ditt lämplighetstest i morse.
Och jag såg dina träningsresultat. Du sköter dig exemplariskt.
Hälften av de andra kan inte läsa.
Du är general Crassus Snows son.
- Vad gjorde du för att hamna här? - Jag fick en fiende. I huvudstaden.
Jag har gjort en karriär av att grusa mina fienders planer.
Jag ska flytta dig till officersskolan i distrikt 2.
Du får riktig lön och kanske kan komma till huvudstaden en dag.
Tåget går om tio dar.
Håll dig i skinnet, så ser du aldrig nån från distrikt 12 igen.
STATIONERINGSORDER DISTRIKT 2
Är det nåt problem? Det här är en ära, soldat, inget val.
Ja, sir.
Tack.
- Coryo? - Tigris?
- Coryo! Tigris.
- Dina lockar! - Ja, jag vet.
- Var är du? - Coryo, vi har det bra.
Tigris, var är du?
Vi tvingades flytta. Vi hyr stället här för tillfället.
- Vräkte de er? - Lyssna. Jag är okej.
Farmor är okej. Jag vill inte att du oroar dig, okej?
Jag tror att jag har hittat en väg härifrån.
Jag ska bara klara officersskolan i 2.
Och sen kan jag återvända till huvudstaden. Jag fixar det här.
- Okej. - Jag är hemma snart. Jag lovar.
Få mig inte att hoppas.
Säkrat! Kör på!
Vad du än gör så måste du sluta.
- Vad...? - Låt bli.
Jag såg dig prata med kvinnan i fängelset.
- Om jag inte rapporterar dig... - Du har inget att rapportera.
De vet att vi är vänner, Sejanus. Du får oss bägge dödade.
Du sa att jag kunde göra nåt, att jag kunde göra en skillnad.
- En grupp ska lämna distrikt 12. - Låt bli. Sluta prata.
De ska norrut för att starta ett nytt liv långt från Panem.
De behöver pengar till förnödenheter. Jag får följa med om jag skaffar det.
- Du kan följa med oss. - Du ger pengar till ortsborna.
- Är du galen? Alla är rebeller. - Jag stannar inte här.
- De ska inte göra nåt farligt, okej? - Allt är farligt.
De gör det alla hade gjort, Coryo. Ledaren Spruce-
- vill frita sin syster Lil från basfängelset.
Hoff ska avrätta henne för att hon kände mannen de hängde. Det är fel.
- Jag hjälper dem frita henne. - Det är förräderi, Sejanus.
Ingen blir skadad. Jag gör bara det du sa åt mig att göra i arenan.
Jag försökte rädda dig första gången du nästan förstörde mitt liv.
Om de tar dig när du fritar henne då?
- Välgärningen är risken värd. - För dig.
Din far köper dig fri som vanligt och jag hängs för att jag kände dig.
Snälla du. Tvinga mig inte att rädda dig igen.
Du behöver inte rädda mig, Coryo.
De gör det alla hade gjort, Coryo.
Ledaren Spruce vill frita sin syster Lil från basfängelset.
DR VOLUMNIA GAUL KRIGSMINISTERIET
Alla föds rena som vatten
friska och klara
och alls inte galna
att förbli precis så är inte lätt
som att gå uppå glöd
som flämtar så röd
världen är mörk ja, världen är hemsk
jag har fått en del stryk inte för att jag skäms
jag behöver dig
du är ren som nyfallen
snö
kall och ren
virvlar omkring mig
skyddar mig
tränger rakt in
världen är så grym och full av elände
du frågade mig efter skäl jag hade tre och tjugo
- därför litar jag på dig - Billy, vad fan gör du?
du är ren som nyfallen
snö
Pengarna var till förnödenheter.
- Det är det. Det är ingen lek. - Du sa att ingen skulle skadas.
- Det där ingick inte i avtalet. - Sluta!
- Vad gör du? Vapen, Sejanus? - Jag visste inte om vapnen. De ljög.
Trodde du de skulle vara ärliga? Det finns fredsväktare där ute.
- Och en här inne nu också. - Okej, vänta.
- Och borgmästarens dotter? - Lugn, Spruce. Han är med mig.
Jag bad honom komma. Han hjälper oss.
- Hey, vart...? - Bjöd du in hela stan, Plinth?
Hon är okej, Spruce. Hon ska med. Hon är med mig.
- Vad gör hon? - Tyst, Mayfair. Jag förklarar sen.
Jag är trött på dina förklaringar.
Hon ska ingenstans. Och det ska inte du heller.
- Min far hänger er alla för det här. - Hon berättar för alla, din idiot.
- Hon får oss alla hängda. - Nej, Spruce. Hon bara snackar.
Vad tror du, Lucy Gray? Snackar jag bara?
Vad tyckte du förresten om huvudstaden?
- Vi ses vid hängeträdet! - Nej, nej!
Vänta!
Mayfair!
håll dig på livets solsida
- Coriolanus, vad gjorde du precis? - Du sköt borgmästarens dotter, pojk.
- Vad gjorde du? - Nu är du i alla fall rebell.
- Du dödade henne. - Tyst, Billy Taupe.
Du och jag klarar oss. Ingen tror att det var vi.
Tror du att du går fri härifrån? Ska du kanske skylla på mig?
- Jag sa åt dig att vara tyst. - Du anar inte, huvudstadspojke.
Om jag ska hängas för det här så hängs du med mig.
- Jag litade ändå inte på honom. - Titta på mig.
Titta på mig. Du går ut på scenen igen och sjunger.
Sjung som om inget är fel. Så hittar jag en utväg åt oss.
Okej? Jag svär, jag svär. Gå, gå!
Gör dig av med vapnen. Gå!
- Gå, Spruce, gå! - Det blev fel. Ingen skulle skadas.
- Tyst nu! - Allt är mitt fel.
Allt är ditt fel. Det blir bara värre om du inte tar dig samman.
Om du andas ett ord nu är vi rökta. Vi går ut och låtsas som ingenting.
- Jag vet inte... - Hey.
Titta på mig. Du måste ta dig samman. Du måste ta dig samman.
Du kom hit för min skull, va?
Är vi bröder? Bröder.
Vad du än har gjort så lovar jag att skydda dig.
Vapnen var den enda lösa tråden förutom oss fyra. Så vi klarar oss.
- Okej? Inte ett ord. - Okej.
- Beanie. Vem är hon du dansade med? - Jag tror att hon hette Josie.
Kom igen, allihop, upp! Alla upp!
- Kom igen! - Smiley, vad händer?
Hoff är galen. Borgmästarens dotter blev skjuten. Hennes pojkvän också.
Han skickar ut alla rekryter vi har för att hitta mordvapnen.
Det är vår plikt att bevara freden i detta distrikt.
Så mördarna ska lagföras. Vi ska hitta deras mordvapen.
Är mördarna inom räckhåll för Panem så hängs de innan veckan är slut!
- Precis där! Rör er inte! - Kolla det andra.
Ryggen mot väggen!
- Klart! - Klart!
- Är du okej? - Borgmästaren får mig dödad.
Han tror redan att det var jag. Billy Taupe, Mayfair - båda är döda.
Om de tar Spruce nu eller om Sejanus pratar...
- Sejanus pratar inte. - Hur vet du det?
De torterar gripna för information. Även fredsväktare.
Jag är ledsen. Jag är hemskt ledsen.
Jag skulle ha tagit hand om vapnen själv. Och Mayfair...
- Jag tänkte mig inte för. - Jag måste fly. Norrut.
Som Billy Taupe och de andra sa. Bort från distrikten.
- Stannar jag här nu är jag dödens. - Flocken då?
De kan ta hand om varandra.
Jag ville bara säga hej då.
- Jag följer med dig. - Din familj då?
Hoff skickar mig till distrikt 2 för officersutbildning.
- Inget av det spelar roll nu. - Du skulle åka härifrån.
Allt är Panem. När de hittar vapnet hänger de mig.
Oavsett vilket distrikt jag är i. När kan du ge dig av?
- I morgon. I gryningen. - Okej.
Okej.
Möt mig vid hängeträdet. I dagningen.
Vi fick en! Jag tror att vi fick en!
De säger att han heter Spruce.
I tre år stred jag för Kapitolium i kriget.
Jag har varit arg.
Men detta är första gången som jag skäms.
Få upp den andra hit!
Coryo. Coryo. Coryo.
Huvudstaden fick via härmskrika veta-
- att dessa två män skulle ta sig in i basens fängelse och fly norrut-
- för att frita denna terrorist.
Jag hade väntat mig det av en rebell, men inte av en av de våra.
Det här är förräderi, rätt och slätt.
Spela upp inspelningen!
Ledaren Spruce vill frita sin syster Lil från basfängelset.
- Hoff ska avrätta henne... - Nej, Coryo! Hjälp! Nej, nej! Mor!
Mor!
Hjälp!
Mor! Mor!
Nej, nej!
Mor! Mor! Mor!
Hjälp! Mor! Hjälp!
Nej...
Jag är ledsen.
Kom med
kom med
kom med till trädet
där de hängde upp han
som mördade tre
det var ju så märkligt
varför kan inte vi
träffas vid midnatt
uppe i hängeträdet?
kom med, kom med
kom med till trädet
där den böde bad
sin älskade att fly
det var ju så märkligt
varför kan inte vi
träffas vid midnatt
uppe i hängeträdet?
Tänker du på Sejanus?
Jag önskar bara att jag kunde ha gjort mer.
Tråkigt att du måste åka härifrån.
Ja, jag kommer att sakna Flocken. Fast hoppas att de följer mig en dag.
Vet du vad jag inte kommer sakna?
Människor.
Människor är inte så farliga. Inte riktigt.
Det är vad världen gör med dem.
Som alla oss i arenan.
Jag tror att vi alla föds med en naturlig godhet.
Jo, verkligen. Man kan antingen gå över gränsen in till ondskan...
...eller inte. Det är ens livsverk att stanna på rätt sida av gränsen.
- Det är inte alltid så enkelt. - Jag vet.
Jag är en segrare.
Fast det blir skönt att inte behöva döda nån mer norröver.
Tre räcker för mig.
Jag ska göra en vandringsstav. Vill du ha en?
Har du dödat tre?
- Vem är den tredje? - Va?
Personen du har dödat, Coriolanus. Jag känner bara till två. Ljug inte.
- Kan du hjälpa mig få ut den här? - Bobbin i arenan. Och Mayfair.
Och vem är den tredje?
Mitt gamla jag.
Jag dödade honom så jag kunde följa med dig.
Kom nu.
Ska vi inte stanna här i stugan och vänta ut ovädret?
- Vi borde verkligen fortsätta. - Vi kommer behöva mat, Lucy Gray.
Vi fångar lite fisk när vi är här.
Om du vill fiska så finns det spön under golvbräderna.
De här?
Vad är det?
- Det är vapnet. - Som du avfyrade mot Mayfair.
Spruce måste ha känt till stugan. Förstör vi det vapnet så går du fri.
Du kan åka hem.
Gör du det?
Inga fler lösa trådar.
Förutom jag.
Förutom du?
Du hade inte sagt det till nån.
Självklart inte.
Jag ska gräva upp lite katniss. Det finns ett bra ställe vid sjön.
- Var det inte för tidigt för det? - Världen förändras väldigt fort.
Lucy Gray!
Det regnar fortfarande.
Ja, jag är inte gjord av socker.
Lucy Gray?
Lucy Gray, var är du?
Hallå?
Hände det nåt? För om nåt har hänt så kan vi prata om det.
Gömmer du dig för mig?
Lucy...
Är den giftig?
Försöker du döda mig? Lucy Gray?
Lucy Gray! Jag frågade om du försöker döda mig!
Efter allt jag har gjort för dig!
Kom med
kom med
kom med till trädet
bär ett halsband av rep
Lucy Gray? Det räcker nu!
- det var ju så märkligt - Lucy Gray, jag sa...
Tyst!
- Sir. - Hur är det med armen, soldat?
Sjukvårdaren sa att du fick ett rejält bett.
Inget som jag inte har glömt när jag kommer till 2, sir.
Planen har ändrats, soldat Snow.
Gratulerar, mr Snow.
Du har klarat alla mina tester.
Jag har bett president Ravinstill att benåda dig med omedelbar verkan.
Jag sa också att du är för lovande för att slösa bort i militären.
Så du ska studera under mig nu på Kapitoliums universitet.
Jag har inte råd med universitetet.
En viss mr Strabo Plinth erbjöd sig att betala allt du behöver där.
Bara för att du var en så god vän till hans Sejanus.
Han vet inte riktigt hur god vän du var, så klart.
Jag nämnde aldrig din lilla inspelning.
Mäkta imponerande hur du sände din enda vän till galgen.
- För att få min uppmärksamhet. - Det gjorde jag inte.
Är du säker? För jag tror att det gav dig Plinthpriset.
Presidenten har gått med på ett år till med spelen.
Folk tittade. Och jag har dig att tacka för det.
Men innan jag tar dig under mina vingar...
Efter allt du har sett där ute i den riktiga världen-
- låt mig få fråga dig en sista gång.
Vad är hungerspelen till för?
Förut trodde jag att hungerspelen var straff för distrikten.
Sen trodde jag att de skulle varna oss här i Kapitoium-
- om vilket hot distrikten utgjorde.
Nu vet jag att hela världen är en arena.
Och vi behöver hungerspelen...
...varje år...
...för att påminna oss alla om vilka vi verkligen är.
Och vem har du bestämt att du är?
- Segraren. - Välkommen hem, mr Snow.
Du är så stilig.
Vad tycker du?
Jag tycker att du ser ut precis som din far, Coriolanus.
Sejanus Plinths personliga tillhörigheter från distrikt 12.
Jag skulle ge dem till hans föräldrar i kväll som en gåva.
Han hade fyllt 19 år i dag, men jag tror...
....att de skulle föredra det här.
Bästa vänner.
- Du fick ett hjärta i distrikten. - Nej, inte i distrikten.
I hungerspelen.
- Jag borde tacka dig. - Äran för spelen går till din far.
Halva äran i alla fall. Jag hittade på dem som en uppgift.
Ett skämt. Jag var full.
Tänk ut ett så extremt straff för våra fiender-
- att de aldrig glömmer hur illa de kränkte oss.
När jag nyktrat till ville jag förstöra det, men din far-
- min bäste vän hade stulit det från mig.
Han skrev dit våra namn och gav det till Gaul för att stiga i graderna.
Jag provade morflin...
...natten då det första barnet föll.
Jag hoppades att spelen skulle dö ut.
Jag försökte stoppa dem på alla sätt jag kunde.
Men då kom du.
Nu kommer många fler släktleds blod att besudla mina händer.
För du har visat oss priset som folk är redo att betala för en bra show.
Säg mig...
Var hon ledsen när du lämnade 12?
Din lilla sångfågel?
Det gjorde nog oss båda ledsna.
Mina kontakter upplyste mig om att hon har försvunnit.
Att borgmästaren kan ha dödat henne. Men det finns inga bevis.
Det är ett mysterium.
Och mysterier har en tendens att göra människor galna.
Titta på dig.
Arvinge till Plinthförmögenheten, inget står i din väg.
Snö landar på toppen.
Ja.
Det är sakerna vi älskar mest som förgör oss.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Kristina Nises