FERMA LUI CLARKSON
CAPITOLUL 40 RECOLTA
LA 30 DE MINUTE DUPĂ REZULTATELE TESTULUI TBC
Aduc și un balot de paie.
Am legat remorca la mașină…
- Da. - … ca să mergem cu ea.
După ce am pregătit hambarul pentru recoltă,
acum ne grăbeam să-l transformăm în unitate de izolare TBC
pentru vita care nu trecuse testul.
Haide! Mă tem că nu am vești bune pentru tine.
A fost separată de vițelul ei acolo,
acum trece prin mult stres. E gestantă cu gemeni.
N-ar trebui să aducem și vițelul?
Nu. Amintește-ți ce a zis Dilwyn:
„Dacă intră vițelul, va trebui sacrificat și el.”
Vițelul o să plângă la noapte sau ea?
- Da, careva o să plângă. - Da.
E o boală îngrozitoare, așa-i?
E trist, vacile n-ar trebui să stea singure.
- Știu. - Sunt animale de turmă.
Îmi pare foarte rău.
E o vacă.
E acolo.
Ne-am obișnuit să nu avem problema asta.
- N-am avut-o de ani buni. - Știu. Am avut zece teste.
Știu! Mă doare sufletul. E un șoc.
Vai!
Apoi ne-am dus să-l luăm Endgame, fiindcă, el fiind atât de important,
consideram că cel mai bine e să-l izolăm și pe el de restul turmei.
Agricultura e nașpa.
Da, nici mie nu-mi place azi.
E devastator, biata vacă acolo!
Vaca numărul unu. Dar Endgame, Doamne!
Nu l-aș putea trimite la abator. N-aș putea face asta.
Salut!
Deci Endgame, adică…
Nu! Endgame stă cu capul între mașină și remorcă.
Endgame, așa nu ajuți!
Endgame, dă-te!
Du-te!
Urcă!
Băiat cuminte! Du-te! Hai!
Haide, băiete!
Auzi sunetul acela? Vițelul o strigă pe mama lui.
Da.
Haide, Endgame!
Înapoi la izolare, din păcate.
Arată minunat.
Bietul Endgame!
Măi!
Puțină veselie la sfârșitul zilei.
E foarte frumos.
E un animal frumos.
- Se va însănătoși. Trebuie. - Sper și eu.
Vorbesc între ei.
Măcar sunt aproape.
Problemele de sănătate nu s-au terminat…
a doua zi, a devenit clar
că starea vițelului care avea pneumonie se înrăutățea.
Poți încerca să te ridici?
Haide! Încearcă să te ridici!
Draga mea!
Bravo!
În curte, am făcut un țarc de izolare pentru micuță.
Și pentru mama ei.
Ești tare grea!
Așa.
Respiră ca și cum ar avea lichid în plămâni.
Deci e pneumonie?
Da, e pneumonie.
Sper să nu fie prea târziu.
Pare să se simtă rău.
Trebuie s-o hrănim
- … timp de două zile. - Da.
Sper să-și recapete puterile după ce îi dăm antibioticele.
Apoi, când își recapătă puterile, va începe să sugă iar.
Doamne Dumnezeule!
Sperând să nu mai avem nevoie niciodată de un astfel de țarc,
am mutat restul gardului.
Timp de două zile n-am făcut decât să construim țarcuri.
Vreau doar să ies la recoltă.
Sus!
Mai spre afară!
Stop!
Mă duc la pub, la naiba!
Asta a fost ultima picătură.
După traumele prin care am trecut, în sfârșit, am primit vești bune.
Puteam începe recoltarea înainte să mă internez în spital.
Voiam să începem cu ovăzul.
Va fi ciudat să fac asta fără Simon,
dar e palpitant s-o fac cu Kaleb.
Mai ales că își cumpărase o combină.
Iată-ne!
Puternicul Lamborghini, la datorie, din nou,
fără bipurile aiurea pe care le scotea cel verde.
Priviți! Ce remorcă mișto!
Îți dai seama cât e de mare numai când urci
la volan și te gândești:
„Nu încap pe șosea.”
Fir-ar!
Abia o să încap.
Doamne!
Scuze!
Trebuia s-o iau pe celălalt drum.
La parcela de ovăz, am zărit monstrul lui Kaleb.
Vai de mine! Ia te uită!
E o combină imensă.
Cu cât e mai lat accesoriul decât cel al lui Simon?
- Cu 2,5 m. - Cu 2,5 m?
Al lui avea 6,7 m, iar ăsta are 9,2.
Deci poți termina aici
- … în două ore. - Da.
- Ai dat 35 de miare pe ea? - Da.
- Cât costă o combină nouă? - Peste 500.000.
Trei… 500.000, da.
Incredibil ce ieftină a fost!
Când a început lucrarea, am înțeles de ce.
Se cam clatină.
Da, se simt vibrații.
Priviți! Kaleb Cooper recoltează pe ferma Diddly Squat
pentru prima oară!
Va trebui să… Sus?
Se ridică.
Cred că va trebui să forțez puțin.
În sfârșit!
Recoltează ceva?
Nu.
Nu faci decât să culci firele.
Apoi se ridică din nou.
Da, cred că sunt prea scurte, nu pot ajunge la ele.
- Parcă am recolta pe o peluză. - Da.
Va trebui să încerc să cobor mai mult accesoriul.
Da, e mai bine. Acum taie firele.
- Da? - Da.
E prima ta parcelă pe Diddly Squat și ai nimerit una dificilă.
E o parcelă dificilă.
Ce a fost asta? E o piatră.
- Ai auzit și tu? - Da.
Trebuie să țin accesoriul jos,
așa că va trebui să riscăm să dăm în pietre,
fiindcă, dacă îl ridic mai sus, nu ajung la spice.
Da, acum recoltezi pietre.
Din fericire, am recoltat și niște ovăz.
Apoi a sosit timpul să pornim tractorul Lambo
ca să transportăm semințele la siloz.
A început. Mai bine…
Scuze, nu știam că o să facă asta.
Pentru Dumnezeu, Kaleb! Ce faci?
Ce faci?
Nu ne putem permite astfel de pierderi anul acesta.
Măiculiță!
E foarte greu.
E un chin să tai firele, sunt al naibii de scurte.
Știu.
Chestia asta face gălăgie mare, nu știu ce e.
Ai putea să vii să-mi spui dacă o auzi și tu?
Sunt astea. Știu de unde vine.
De fapt, astea sunt motivul.
Aia nu e afectată.
Se vede unde se ating, aici.
- Să fiu al naibii! - Cred că s-a întâmplat
- … fiindcă mergeai cu el coborât. - Da.
Cred că ai lovit în pământ cu el și l-ai rupt.
Fir-ar să fie! Fir-ar, e fierbinte!
- L-ai atins cu mâna? - Ai grijă
să nu-l atingi fiindcă e… O să-ți topească…
Am nevoie de scule.
Bun. Văd că totul merge strună.
Am încărcat jumătate de remorcă și e deja 12:05.
Ne-a luat o oră să repornim combina ieftină a lui Kaleb.
Am crezut că o să începem să recoltăm aici pe la ora 8:00 sau 8:30
și o să terminăm până la 11:00.
Ei bine…
Nu că s-ar uda…
Stai puțin!
Sau poate că da.
Nu poate fi ploaie!
Ba da.
Fir-ar! Nu pot să cred.
Uite! Plouă, așa-i? Vine ploaia!
Prima dată din februarie.
Tocmai în ziua când începem recolta.
Ce naiba?
Pe bune, incredibil!
Aș spune că deja…
O să mă uit pe camerele pubului.
Plouă la pub?
E la 15 km, în direcția aia.
Ca să vezi! Fir-ar! Vedeți acolo?
Asta vine spre noi.
Gata, ajunge, amice!
Trebuie să ducem ce avem în remorcă într-un loc uscat.
Să încărcăm ce avem?
Cred că da.
Fir-ar! Nu vrem să plătim pentru uscare.
Ar fi ridicol.
Nu vrem să plouă pe semințe.
Haide!
Spune-mi când ai terminat!
Gata! Du-te!
Vine ploaia.
Da, nu mai văd nici ce-i dincolo de vale.
Fir-ar să fie!
Rahat!
E o ploaie torențială. Hai!
Nu!
N-o să reușesc așa.
Fir-ar să fie!
Nu acum!
Nu!
Sunt panicat, nu mai știu ce să fac.
În sfârșit!
Din fericire, ploaia s-a oprit până la urmă.
După trei ore de soare cald…
13,6!
Hai!
… ne-am apucat din nou.
Curând, recoltam în lumina aurie a apusului de soare.
E o căprioară în fața mea.
Haide, micuțo, pleacă!
Acum zâmbesc iar.
A ieșit soarele.
Combina funcționează cum trebuie.
Asta da, recoltare!
Încetișor!
Bine, la spate!
Nu-i rău.
Te concentrezi?
Hei, verși semințele! Le verși!
Nu eram atent, tocmai îl înjuram.
Frumos lucrat, Jeremy!
Frumos lucrat, cred.
Vezi asta, Piastri?
Zic și eu.
Mă gândeam, totuși.
Acum, că suntem doar noi.
Dacă nu m-aș fi dus la control
și problema mea n-ar fi fost depistată în fază incipientă,
asta ar fi putut fi ultima mea recoltă.
Există speranță, fiindcă a fost depistat devreme.
Voi recolta la ferma asta mulți ani de acum încolo.
Vreau să-ți mulțumesc.
La asta visez din copilărie.
E un vis împlinit.
Lucrez aici de zece ani, crede-mă,
și e prima dată când urc în combină și recoltez.
E o onoare, sunt euforic.
Ador asta.
Eu sunt euforic fiindcă e ferma mea.
Iar el, fiindcă e prima lui combină.
Toți de la fermă suntem euforici azi.
Soarele începea să apună, iar Kaleb mi-a adus vești bune.
Am terminat ovăzul.
Terminat. Și terminat cu bine.
Ne vedem mâine-seară, amice.
Da, ne vedem mâine. Mulțumesc.
Eu îți mulțumesc. O zi plăcută…
O zi plină de evenimente. Dar am terminat treaba.
Din cauza secetei, am recoltat vizibil mai puțin ovăz
decât în anii precedenți.
Dar putea fi mai rău.
Putea afecta cultura pe care urma s-o recoltăm, muștarul.
Ăsta e totul.
Groaznic!
Ca să înțeleagă și telespectatorii,
ar fi trebuit să umplem partea asta…
cu o bună… Câți acri are acea parcelă?
Șase? Șapte? Puțin mai mult.
Adică 2,4 hectare.
- Deci cinci acri. - Da.
Dar am recoltat doar jumătate.
Ai recoltat brun sau galben?
- Pe partea opusă. - Deci cel brun.
- Cel galben n-a crescut. - Da.
A doua zi dimineață, am aflat
că operația de cancer va avea loc peste șase zile.
Haide!
Voiam cu disperare să recoltăm grâul de iarnă…
GRÂU DE IARNĂ
… și orzul de primăvară înainte.
ORZ DE PRIMĂVARĂ
Dar… legea lui Murphy.
A început imediat să plouă din nou.
Trebuie să ne facem un plan.
- Da, presiunea e mare. - Azi nu putem lucra
- … din cauza vremii. - Da.
- Deci ne rămâne… - Posibil mâine.
… miercuri, joi, vineri, sâmbătă…
Duminică va trebui să plec la Londra,
trebuie să mă prezint la spital la ora 6:30 luni.
Și vreau să terminăm până atunci.
Încă puțin și vi se naște al treilea copil.
Probabil la sfârâitul săptămânii viitoare.
Dar ea naște mereu cu o săptămână mai devreme.
Doamne! Deci cu…
Pot. Doar să fiu cu ea când naște.
Incredibil, după cea mai secetoasă vară din istorie
și prea târziu să mai ajute culturile,
a plouat fără oprire în următoarele trei zile.
30 IULIE
31 IULIE
Deci abia sâmbătă…
SÂMBĂTĂ
… putea veni iar Kaleb cu combina la fermă.
De data asta, ca să-i fie mai ușor
să treacă prin oraș, l-am escortat.
TRANSPORT AGABARITIC
De ani buni mă ia la mișto fiindcă tractorul meu e „prea mare”.
Apoi își cumpără o combină
mai mare decât un portavion Nimitz.
Poți să treci.
Vin.
Vreți pâine și bere?
Atunci trebuie combină.
Mulțumită escortării profesioniste, am ajuns repede la fermă…
și ne pregăteam să ieșim.
Vremea se menține.
Tractorul merge bine.
Să umplem remorca cu grâu!
Aveam doar o zi și jumătate să recoltăm grâul și orzul,
înainte să plec la spital.
Însă, combina lui Kaleb fiind atât de mare,
am putut recolta extrem de repede.
Remorca asta e imensă.
În mod normal, cu două încărcături,
cu o combină mai mică, ar fi plină pe trei sferturi.
Dar acum e plină ochi.
- Ne vedem imediat. - Du-te!
Va trebui să te grăbești, fiindcă nu cred că voi reuși
să mai fac o tură fără tine.
Bine.
Deci nu ne putem juca.
Nu putem da greș.
Fir-ar! Asta mi-a rabatat oglinda.
Intru!
Așa!
Să îndrept oglinda. Fir-ar!
Nu pot ieși din cabină.
Să vină cineva din echipa de filmare și s-o tragă!
Trage-o la loc!
Asta nu e bine.
Așa! Aici trăiesc de acum. Trăiesc în cabină.
Unde ești?
Am făcut plinul. Hai!
O să încerce Chris.
Rahat!
Da, probabil că a tras prea tare.
Haide! Să n-o dau în bară!
Iute! Ce face?
Perfect în colț, nu?
Și mergem înapoi!
Du-te!
Am lucrat din greu ore întregi.
Și totul a mers fără probleme.
Frumos lucrat!
Profesionist.
Ora 14:45. Sâmbătă.
Mâine, la ora asta, voi pleca la Londra.
Seara, mai aveam doar două remorci
de grâu de recoltat,
deci a două zi dimineață, dacă ne apucam devreme și cu puțin noroc,
puteam termina și orzul.
Dar apoi…
„Scurtcircuit pedală ambreiaj.”
Senzorul pedalei de ambreiaj, putere motor… E un scurtcircuit.
Kaleb, avem o problemă serioasă aici.
„Scurtcircuit la împământarea senzorului pedalei de ambreiaj.”
Nu funcționează deloc ambreiajul?
Nu.
E paralizat.
Disperat, l-am sunat pe Ben, mecanicul de Lamborghini local.
Bună seara, domnule!
Ben și-a dat seama repede că nu va fi o reparație simplă.
- Probabil s-a defectat senzorul. - Ei bine, noi… Da.
Dar, când a auzit că e o urgență, a făcut ce fac agricultorii.
Și-a anulat planurile pentru diseară, ca să ajute.
… senzor acolo. O să dezmembrez un tractor
din curtea cuiva și tot o să ți-l repar.
Îți mulțumesc din suflet.
O să-l facem să meargă cumva.
În timpul nopții, a tractat tractorul până în curte
și a făcut tot ce a putut să-l repare.
Va trebui
să verific toate bujiile, firele și unitățile de control
care trec de aici până jos, prin cutia de viteze
și de acolo către colțul ăsta.
- Fir-ar! Pe bune? - Da.
Știu că e o întrebare absurdă,
dar te întreb oricum.
Când crezi că va fi reparat?
Ar fi un miracol să-l primești azi,
va trebui să desfac jumătate din cabină.
Am înțeles.
Până la urmă, nu mai avea importanță.
Asta e… Da, asta…
- Ploaie? - Aia e…
- E ploaie măruntă. - Da.
Mă duc să-mi fac bagajele.
- N-are rost să mai stau. - Nu.
- N-o să putem recolta. - Nu. Du-te și ocupă-te de tine!
Deci…
- Orzul. - Da.
Ne vedem în curând.
Nu-ți face griji pentru ce e aici, bine?
- Ai grijă de tine! - Bine.
Lisa, ai grijă de el!
Nu, ea vine să transporte semințele.
Bine. Du-l la spital!
- Te conduce. - Vin mâine.
- Da. - Dacă ai nevoie de ceva…
Mă internez la 6:00 dimineața.
Putem vorbi pe FaceTime dacă vrei.
O să te pun pe capota tractorului.
- Bine. - Ai grijă de tine!
- Pe curând! - Ne vedem curând!
Ne vedem cu toții curând.
4 AUGUST OPERAȚIE JC
INSTRUCTAJ LISA
- Bun. Lași ambreiajul. - Da.
- Doar când e în mișcare… - Da.
… când merge încet, cu 2 km pe oră.
- Mișcări scurte, așa. - Da.
Dacă mișcarea nu e suficient de rapidă,
- … se pliază. - Da.
Remorca e greu de stăpânit.
Contracarez ce vrea ea să facă.
Da. Înțeleg.
- Înțelegi? - Da.
O să te descurci.
Deci vreau să intru acolo.
Așa!
Și… înapoi!
Direcția greșită.
S-a pliat.
Bun, roțile merg încolo.
Așa!
Acum îndreaptă volanul! Prea mult!
Haide! O să ne descurcăm.
Așa! Acum îndreaptă volanul! Acum îndreaptă volanul, Lisa!
Ce?
Haide!
Adună-te, Hogan!
Văd că a priceput.
Cum pornește acum, o să reușească.
E ultima porțiune. Când ajunge la hambar,
se sperie și se gândește: „Să nu lovesc hambarul!”
Măiculiță!
Așa!
Da!
A reușit!
RECOLTA DE ORZ
- Se vede frumos de aici, nu? - Da.
Iată-l pe Kaleb…
vine cu combina.
Apoi, eu o să încarc semințele acolo
și o să le duc la hambar.
E aprins becul.
Ești gata, Lisa?
Vin imediat.
Fir-ar! Frânele sunt trase.
Ar trebui să ții rândul cu fânul, Lisa.
În timp ce noi mergem.
Ești sigur?
- În timp ce mergem? - Da.
Da.
Bine, mă descurc.
Ține remorca sub țeavă!
Fac eu restul, bine?
Doar ține rândul!
Așa!
Felicitări, Lisa!
Ia te uită! Bravo!
Am reușit!
Se întoarce roata?
Da, virezi!
Orzul e în hambar!
Ce mă bucur!
Ultima remorcă.
Am terminat cu bine o zi de muncă.
Da, ne vedem mâine. Mersi.
Doamne!
Sunt plin, Lisa. Unde ești?
Ce problemă ai?
Da, s-a oprit motorul. Da, în Lambo.
Sigur, da.
Vino! Da!
Kaleb, transportăm! A doua tură.
Ultima tură, Lisa!
Am terminat orzul de primăvară.
Bravo! Te-ai descurcat.
Lisa se descurcă, nu mă înțelege greșit.
Dar mi-e dor de vocea lui Jeremy prin stație.
O să par sentimental.
Dar nu mi-e dor de priceperea lui.
Mi-e dor de el ca prieten aici,
să lucrăm împreună. Asta ne leagă.
VACCINAREA OILOR
Haideți! Așa!
Nu! Stai!
Caprelor!
Da. Hai, băiete!
Pe aici. Haideți!
Primul dintre merii de la ferma Diddly Squat.
ANALIZA RECOLTEI
Aceasta e prima parcelă pe care am folosit AgBotul,
am pus mai puține semințe aici,
fiindcă era o rivalitate între culturi,
au ajuns partea cea mai productivă.
Dacă ai 100 de pui de la aceeași cățea,
fiecare are mai puțin lapte.
Dacă ai doar zece pui,
fiecare are mai mult lapte.
Ce naiba se întâmplă? De ce vorbim despre căței?
TRANSPORTARE SEMINȚE
Va trebui luat totul de aici.
Ca să putem pune grâul dur aici,
fiindcă trebuie să izolăm vacile suspecte de TBC
unde în mod normal ținem grâul.
Doamne!
MUTAREA ANIMALELOR
Richard! Richard Șuncă!
Bravo, James Vier!
Ai dat-o-n bară!
Poți călări un măgar?
Sigur. Pentru asta-s făcuți.
Credeam că pentru cărat.
N-ai văzut-o pe Maria cu Isus? Maria mergea pe măgar.
Îi e lene.
Oile zic: „Ce-s ăia?”
Și măgarii: „Ce-s alea?”
Bine, oițelor, gata! Nu!
RECOLTA DE GRÂU DUR
Kaleb?
Jeremy?
Am revenit.
Ai revenit!
Te văd!
Am revenit.
Spatele meu!
Asta a durut rău!
Ia te uită cum sari!
Anusul meu!
Am revenit.
- Cum ești? - Bine.
- Da? - În forță. Da.
Cum a decurs? Bine?
O să știu dacă a funcționat abia în noiembrie, probabil.
Va trebui să-ți faci analize de sânge și chestii?
Analize de sânge și chestii.
La prostată.
- 10% din ea e moartă. - Așa.
- Partea cu cancerul. - Cum adică?
Se face cu ultrasunet.
Parcă ai pune o lupă pe o hârtie când bate soarele.
- Da, ca să… Da. - Da, se creează un punct.
Poți face asta și pe pielea cuiva, e amuzant.
Eu n-aș face asta, dar eu nu sunt fermier tânăr.
Și ei fac asta, dar cu unde de sunet.
Cu acele unde,
țintesc și bombardează cancerul.
Singura problemă e… știi unde e prostata?
Da.
Pot sta în picioare așa
și pot sta așezat într-un fotoliu,
dar, dacă stau pe un scaun care face așa…
Te supără?
Când urinez, în starea mea,
scot un scâncet ascuțit și strident.
Te doare?
Da. Ți s-a pus vreodată cateter?
În mod ciudat, nu.
- Nu vrei să știi. Nu e plăcut. - Am fost circumcis.
Nu e același lucru.
M-am întors pentru recolta de grâu dur,
deci nu mai era nevoie ca Lisa să transporte semințele.
Dar îi plăcea atât de mult,
încât a furat unul dintre tractoarele lui Kaleb
și s-a prezentat la muncă, ca înainte.
N-am mai transportat semințe împreună niciodată.
Suntem echipa de șoc.
Jeremy s-a întors, suntem echipa slabă.
Îmi era dor de asta.
E groaznic.
Da, văd și eu că e…
Ce zice combina?
0,2 tone pe hectar.
- O cincime de tonă pe hectar? - Da.
Deci media e șase sau șapte, iar noi scoatem 0,2.
Dumnezeule!
O să-i ia un an și jumătate să umple combina.
După o veșnicie,
Kaleb era gata să descarce.
Lisa, unde ești? O să fiu plin într-un minut.
Minunat. Da. Vin.
Lisa, te întorci înapoi după tura asta, bine?
Am înțeles!
Kaleb,
nu că m-ar deranja, dar nu înțeleg
de ce ai ales-o pe Lisa pentru asta și nu pe mine.
Se pricepe mai bine decât tine, să fiu sincer.
Serios?
Lisa, să trecem pe canalul 6, iar Jeremy să rămână pe 5!
Bravo, Lisa! Perfect din nou.
Doamne!
Sigur glumești. Atât a fost?
Ăsta a fost tot. E nebunie!
Stai! Am terminat parcela asta?
Da, parcela asta e gata.
Deci am venit degeaba?
Mersi că ai venit, totuși. Înseamnă mult.
Bine.
Când am trecut la următoarea parcelă…
a venit un bărbat cu care am putut discuta despre probleme medicale.
Gerald!
Da, m-au operat…
Sper să funcționeze, nu știu încă.
Să-ți spun ceva!
Cateter.
A fost partea cea mai nasoală.
E șaptezeci la sută plin acum, Lisa.
Am înțeles!
Da?
De fiecare dată când mă duc.
Da.
Lisa, ești gata?
Da, vin la tine.
Stai puțin.
Fir-ar! Iar s-a băgat.
Complicitatea dintre Kaleb și Lisa a continuat toată ziua,
deși eu m-am străduit să-i pun capăt.
O să mă țin de Kaleb tot timpul.
Așa, va fi obligat să încarce semințele în remorca mea.
Ce zici de asta, Lisa?
Stai!
Scuze!
Jeremy vrea încărcătura.
Lisa o să-i blocheze calea.
Lisa, haide!
Haide, băi!
A doua zi dimineață, voiam neapărat să transport semințe.
Dar, mai întâi, trebuia să fac o vizită la spitalul veterinar.
Iar te-ai culcat.
Dar ții capul sus. Asta e bine.
Poți să învingi o pneumonie. Și eu am reușit.
Ridică-te!
Bine!
Endgame!
Cum te simți azi?
Taur cuminte!
Ești norocos că poți face asta.
Eu nu pot fără să țip.
Ne vedem curând!
După vizită, m-am alăturat lui Kaleb și Lisei,
care recoltau ultima parcelă a anului 2025.
Acum ajung pe parcelă. Unde vrei să mă duc?
Vreau să mergi pe marginea estică.
O să vin după tine.
Da, uitați!
Lisa s-a băgat în față iar.
- Alo? - Alo! Ești bine?
Sigur ai intrat în travaliu?
Da.
Bun. Cât timp trece între două contracții?
Cinci minute.
Cât trebuie să fie?
Da. Bun. Bun, pa!
Taya e în travaliu.
Glumești!
Nu.
Trebuie să pleci!
Încă nu. O să termin repede parcela.
Ați auzit bine.
Doamne! Amice, felicitări!
Poți să crezi că o să stea să recolteze,
deși Taya e în travaliu?
Se cunoaște că e al treilea copil, nu primul.
Se cunoaște că e fermier și nu angajat la primărie.
Ea cum ajunge la spital?
Contracțiile sunt la fiecare cinci minute,
deci mai are puțin timp, așa că…
Cine e cu ea?
Nimeni.
Uneori, el își confundă partenera cu vacile.
„Vacile se descurcă.”
Da, fiindcă nu prea au inteligență emoțională.
Și nu-și amintesc lucrurile astea.
Fetele nu uită, din experiența mea.
Preconizez că mai durează o jumătate de oră.
- Da, așa cred. Aproximativ. - Știi sexul?
Da, e băiețel.
Știți cum o să-l chemați?
Da.
O să-l cheme Jeremy?
Categoric, nu.
Mai puțin de jumătate de oră mai târziu,
tăticul în devenire urma să termine ultimul rând.
Așa!
Recolta anului 2025, finalizată.
Fie să nu mai avem astfel de recoltă niciodată!
- Baftă să ai! - Mulțumesc.
- Pleacă! Du-te acolo!
O să edităm partea în care ai ignorat faptul
că iubita ta era în travaliu.
- Baftă! - O să-ți trimit o poză.
Spune-i că o pup!
Și un nume.
Sper ca nașterea să fie ușoară, să avem un bebe.
Nu prea am avut parte de bucurii în ultimele săptămâni,
poate că asta va fi una.
Am terminat recolta, dar nu ne puteam relaxa,
fiindcă urma să vedem bilanțul.
Întreaga fermă era încă în carantină,
așteptam rezultatul testului al doilea pentru vaca suspectă de TBC.
Exista însă și un moment pe care abia îl așteptam.
Hannah petrecuse ultimele câteva săptămâni
cercetând populația de păsări de pe ferma Diddly Squat…
iar acum era gata să-mi spună rezultatele.
Facem ca americanii.
- Totul e așa, nu? - E stil american, așa-i?
Am crezut că o să ne așezăm în iarbă.
- Noroc! - Sunt prea bătrân pentru așa ceva.
Deci ai terminat cercetarea?
- Da. Vrei să știi? - Da. Sunt foarte curios.
Cercurile astea mici marchează specii cântătoare.
Ai mers pe lângă gardurile vii…
și ai ascultat?
De fiecare dată când am auzit cântecul unei păsări,
mi-am notat, apoi am mers mai departe.
- Pițigoi mare, cinteză. - Da.
- Mierlă. - Da.
Pițigoi albastru?
- Da. - Gușă-roșie.
- Presură galbenă. - Da.
Porumbel, ciocârlie…
Ideea e că o fermă obișnuită, cu o populație de păsări obișnuită,
are între 20 și 35 de specii,
iar tu ai…
- 45! - Da.
45 SPECII! FERMĂ MEDIE 30-35
- Avem 45 de specii. - Da.
Măiculiță!
Asta nici nu e partea cea mai bună!
- Deci e și mai bine! - Întoarce pagina!
LAN ORZ PRESURĂ SURĂ
Aici ai o mapare a întregii populații de presură sură
- … pe ferma ta. - N-ai auzit cântecul ei
- … până acum? - Nu.
Am plâns din cauza lor.
A dispărut 83-86% din întreaga lor populație.
Au dispărut complet în Irlanda.
Au dispărut din anumite regiuni ale țării noastre,
deci locul ăsta e foarte special.
Peste zece presuri sure
înseamnă că zona e demnă de un premiu.
Și avem una, două, trei… Avem cinci.
- Nu, aveți 19. - Avem 19?
Aveți 19.
Deci asta… Spui
că ferma e în top în privința păsărilor.
Da. E palpitant!
Bun, dar ce nu facem bine?
Vreau să văd un stol de grauri înainte să mor.
- O să spun: „Salut, grauri!” - Înțelegi ce zic. Ce putem face?
Cât mai avem până atunci?
Nu știu.
Anunță-mă, căci durează.
- Da? - Poate când mori,
la finalul emisiunii.
Să-ți arăt cealaltă chestie?
M-am gândit să vă asociez câte o specie
ție, lui Kaleb, lui Charlie și Lisei.
- Am motivele mele. - Continuă!
Tu ai desenat asta?
Știu, nu mă pricep.
Te las pe tine la final. Charlie. Arată ca o potârniche.
- Are acel stil de domn britanic. - Exact.
- Are postură de colonel. - Da!
Când stă nemișcat, arată ca un colonel.
Fața lui e perfect simetrică, ovală,
- … o potârniche. - Da.
La Kaleb, e frizura și părul blond.
Are aer de șef de fermă.
Kaleb ți se pare o presură galbenă? Nu una roșcată?
Categoric. Poate fi presură roșcată.
Lisa, vânturel.
Frumoasă, elegantă, nu tolerează prostiile.
E ca un vânturel.
Apoi, asta.
Ciocârlia.
Comoară națională și guralivă.
Le aud peste tot pe fermă, fac așa de multă gălăgie!
Exact ca o ciocârlie.
- Da. - Nu știu dacă-s o comoară națională.
- Ei bine… - Ascultă,
mulțumesc pentru asta, Hannah. Mi-ai dat motiv de bucurie.
Mersi că m-ai primit pe ferma ta.
La fix. Au început să cânte.
Ce?
Ciocârliile.
Te cheamă. Îți spun: „Mulțumim, Jeremy.”
Din păcate, bucuria simțită datorită păsărilor n-a durat mult.
Urma ca vaca noastră gestantă
să fie supusă celui de-al doilea test TBC…
efectuat de Sam, colegul lui Dilwyn.
Bună dimineața, Jeremy!
Sam! Dilwyn e încă plecat, așa-i?
Dilwyn e plecat.
Sam ne-a reamintit procedura în caz de TBC.
Dacă rezultatul e pozitiv,
restul turmei va trebui testat din nou, peste o lună.
Apoi, probabil și peste șase zile.
Ferma ta rămâne sub restricții până atunci.
Cred că testarea e cam aiurea.
Cum adică?
- Ai acele etriere la tine? - Da.
Iată ce faci dacă găsești un nodul!
- E un nodul… - Da.
… pe gâtul vacii.
Te apropii și strângi de el. Da?
Asta îți spune cât e de mare, aici poți măsura.
- Da? - Da.
Dar, dacă nu tragi de el cum trebuie, măsurătoarea va fi diferită.
Iar vaca se trage în timp ce tu încerci să măsori.
Apoi, spui: „Ăsta are…”
Ajunge o diferență de un milimetru…
Noi pierdem o vacă și închidem toată ferma
din cauza tehnicii de măsurare.
Necesită experiență.
Eu tot cred că e aiurea.
Totuși, asta era metoda de testare pe care trebuia s-o folosim.
E o vacă foarte frumoasă.
Și e gestantă cu gemeni.
În a câta lună e?
- Când va naște? - E în a cincea lună.
Când o să știm ceva?
Cam peste un minut.
- Doamne, îmi dai aia? - Da.
Fetiță cuminte!
Verific pe grafic.
Am măsurat din nou ambii noduli azi, cel de sus și cel de jos.
Așa a ieșit data trecută?
Da. Aici. Șapte și nouă.
Șapte milimetri, nouă milimetri.
De data asta e 11 milimetri și 14 milimetri.
Mă uit pe grafic…
Rezultatul ei e…
E TN din nou.
- Nu! - Ce?
- Ce înseamnă? - Neconcludent.
Îmi pare rău. E neconcludent iar.
Rămâne în izolație?
Nu. Asta…
Asta înseamnă că va trebui sacrificată,
fiindcă rezultatul a fost neconcludent de două ori.
- Da. - E absolut…
E neconcludentă a doua oară. Va trebui…
Va trebui sacrificată, deși e neconcludentă?
Da, e considerată pozitivă azi.
- Problema pe care o avem… - E ca și cum…
Nu înțeleg regulile astea.
Pare că juriul nu a ajuns la un verdict.
Șase sunt de o părere, șase, de alta, apoi judecătorul spune:
„E neconcludent, deci o sacrificăm.”
Asta e…
Exact asta se întâmplă.
- Pot să-ți pun o întrebare? - Da.
O putem ține aici până când naște?
- Și vițeii vor avea TBC? - Bună întrebare!
De asta am întrebat în a câta lună e.
Dacă ar fi în ultima lună, ar exista opțiunea
s-o țineți aici până când naște.
Dar e gestantă doar în cinci luni,
va trebui dusă la abator, da.
Fir-ar!
- Speram… - Tu ce… Serios…
Doamne!
De ce mai fac oamenii agricultură?
De ce?
Bun. Mulțumesc, Sam.
A doua zi dimineață mi-am făcut curaj pentru un alt moment de care mă temeam.
Charlie avea datele privind recolta distrusă de secetă.
Aici vezi rezultatul așteptat.
Treizeci și șapte de mii de lire.
Asta a fost prognoza.
Dar asta nu include costurile cu închirierea AgBotului
sau a RoboDroidului sau instalarea sistemului ăsta.
- Da. - Ba da.
Asta e suma pe care am crezut noi că o vom realiza.
Deci 37.800 de lire,
ai crezut că asta e…
- Da. - Ar fi fost un an bun.
Întoarce pagina!
Cheltuielile cu agricultura anul acesta
au fost de 5.152£.
Putem spune și așa.
„Jeremy, ai pierdut 5.152£.”
Da.
- Din cauza vremii. - Da.
Am cu 30% mai puțin grâu decât ai preconizat
din cauza vremii.
Avem cu 40% mai puțin orz,
45% mai puțin grâu dur decât am preconizat.
Producție scăzută.
E al naibii de descurajant, Charlie.
- E descurajant. - Da.
A fost deprimant și în primul an,
când am realizat un profit de 144£,
dar suntem în al șaselea,
- … cu o pierdere de 5.000£. - Da.
Și ne-am descurcat bine anul acesta. Ne-am confruntat…
Asta e partea enervantă.
Cu toată tehnologia pe care am folosit-o…
Exact. Semănarea a mers bine.
… cu semănarea de precizie, cu fertilizarea de precizie.
Știm unde avem sol bun și unde nu.
Fertilizarea potrivită.
- Adică totul… - Da.
- … a fost precis. - Da.
- Chiar și când faci totul… - Da.
- … cum trebuie… - Da.
… și folosești cea mai bună tehnologie ultramodernă,
- … pierzi 5.000£. - Da.
Doar fiindcă nu plouă timp de 15 săptămâni.
Deci voi fi nevoit să-ți dau 70.000 din banii mei
ca să cumpărăm semințele
- … și îngrășămintele anul viitor. - Da.
Dar vremea ar putea distruge totul iar.
- De fapt… - Pariez 70.000£
că vremea va fi bună.
Am nevoie de 75, am pierdut cinci.
Bine, Charlie, îți mulțumesc că mi-ai adus veștile bune, ca de obicei.
Am crezut că vom ieși pe zero, nu pe pierdere.
Ei bine…
Privește partea pozitivă!
Nu avem nimic de plătit lui Rachel Reeves.
În mod normal, recolta proastă e topul
veștilor proaste ale anului…
dar nu și anul acesta.
Fiindcă urma să ne luăm rămas-bun de la vaca gestantă care avea TBC.
- Aici era nou-născută. - Da.
Aici era nou-născută.
Asta e prima noastră… Era prima noastră vacă,
țin minte când am făcut poza asta.
- E frumoasă, așa-i? - Da.
- E minunat de… - Primul vițel al fermei Diddly Squat.
- I-am pus numele Poppy. - Da.
Bine, ușurel! Ușurel!
Nu pot să înțeleg.
Cred că sistemul e greșit.
Pentru COVID, vaccinul a fost dezvoltat în 12 luni
de la identificarea bolii.
TBC bovin există de secole.
Dar nu s-a inventat nimic până acum. Nu-mi vine să cred.
Dacă ești fermier de vaci de carne sau de lapte și ai 65 de ani,
ai experiență cu TBC bovin.
Apare, apoi dispare,
apare iar, dispare iar, te obișnuiești cu el.
Dar pentru mine, e ceva nou.
- E ceva nou. - E un sentiment groaznic.
Nu e vorba despre asta.
- Nu. - Sunt furios,
fiindcă nu accept asta.
Nu accept că testarea se face corect
și nu cred că sacrificarea e soluția.
Nu cred nici că știința nu poate rezolva problema vaccinării vacilor.
- Nu pot să cred. - Sigur există o altă cale.
- Fiindcă pentru mine e nou. - Da.
Toată lumea, tu, până și la vârsta ta, și tu
și fermierii de vaci cu care am vorbit spun:
„Asta face parte din viața fermierului.”
Iar eu, novicele, spun:
„Cum e posibil așa ceva?”
Suferința din țarcul de izolare nu s-a terminat,
fiindcă, în ciuda medicamentelor,
vițelul bolnav nu părea să se facă mai bine.
A trebuit să chemăm un alt medic veterinar, pe Charlotte.
Nu se simte bine azi.
Se vede că are urechile lăsate și…
Respiră greu, a și tușit și…
Oare s-a născut bolnav?
Am încercat și am făcut tot ce am putut.
Se pare că a fost transfer pasiv,
ceea ce înseamnă că…
La om, proteinele și anticorpii
care dezvoltă sistemul imun
- … vin din uter… - Da.
… dar la vaci, ele sunt doar în colostru,
adică în primul lapte.
Cred că a avut parte de un început dur.
Ceilalți viței
- … au luat tot colostrul? - Da.
Până a învățat sau și-a făcut forță…
- Da. N-a mai avut. - Nu mai era… Fir-ar!
Deci, dacă vine în contact cu microbi,
nu va dezvolta imunitate la ei.
Chiar dacă i-ai dat antibiotice și calmante,
nu va putea lupta.
Ce facem acum?
Sincer, eu cred că ar trebui să avem milă, s-o cruțăm de suferință
și s-o eutanasiem.
Îmi pare foarte rău.
Cum se face eutanasierea?
Îi administrăm o supradoză de sedativ,
care îi încetinește respirația și pulsul,
până se oprește.
Oare care va fi reacția mamei?
Depinde.
Unii cred că e mai bine să vadă, ca să știe că e ceva definitiv.
Haide, draga mea!
Salut, scumpo!
Fetiță cuminte!
Fetiță cuminte! Gata!
- Calm! Bine, așa. - Așa!
Biata de ea!
Haide, draga mea! Știu. Gata!
- Fetiță cuminte! - Îi țin capul.
- Perfect! - Acolo!
O să-i dau urechea laoparte.
Ești gata?
Da.
Doamne!
Bine, draga mea! Fetiță cuminte!
S-o întoarcem pe partea cealaltă,
să avem acces la venă.
Fetiță cuminte!
A murit.
- A murit? - Da.
Bine, mămico!
Bine lucrat! E întotdeauna greu.
- Mulțumesc mult. - Pentru puțin.
- Mersi. - Numai bine!
Deși simțeam că nu aveam nimic de sărbătorit,
echipa Diddly Squat s-a adunat pe o parcelă numită Marea Liniște…
pentru picnicul nostru tradițional, de final de sezon.
De data asta, urma să servim pizze britanice, pregătite la pub.
Poftim! Servește pizza, Gerald!
Cine vrea chiftele?
După ce am terminat masa,
am discutat despre anul cel de groază.
La începutul anului, am avut boală coronariană,
la sfârșitul anului, am cancer.
Între cele două, am avut de-a face cu Rachel Reeves,
apoi am avut secetă,
producții slabe,
iar acum, avem TBC.
Nu știu cum au ieșit testele TBC.
Care e rezultatul?
La cea gestantă cu gemeni?
- Cea cu gemeni. - Nu.
Sincer, totul, Gerald, anul întreg.
E primul an când am realizat pierdere cu ferma.
- Chiar? - Da.
Putem să ne gândim cât vrem…
la toate lucrurile rele care s-au întâmplat pe fermă,
dar cred că e mai bine ca acum, la sfârșitul sezonului,
să ne gândim la lucrurile bune care s-au întâmplat.
- Cățeii? - Sunt un lucru bun.
- Da. - Cățeaua a fătat mulți.
- S-a descurcat bine. - Minunat.
Kaleb are un bebe.
Încă un bebe.
- Asta e bine? - Un bebe?
Aș menționa și oile EasyCare.
Un alt lucru bun. Da.
Chiar ai cumpărat câteva. Deși ai spus:
„Nu țin oi. Nu vreau oi.”
Urăsc oile. Mi se par groaznice.
Dar oile EasyCare sunt minunate.
Mieii EasyCare sunt extraordinari.
- Foarte buni. - Da.
Ăsta a fost un lucru bun.
Credem că maparea solului a fost foarte utilă.
Dacă avem un an și cu ploaie, și cu soare,
nu doar cu una sau cealaltă,
vom putea ajunge la concluzii importante.
Încă un lucru bun.
- Și AgBotul a fost un lucru bun. - Da?
- Ție nu ți-a plăcut. - De ce?
Îl ador.
Ca să vedeți! Găsim multe lucruri bune.
Mai e ceva?
- Când vom avea rezultatul tratamentului? - Ce?
Nu știu. Mai am de făcut analize de sânge. O să-mi fac o analiză de sânge.
Peste câteva săptămâni.
Capul sus! Probabil că a funcționat.
Jeremy!
M-a afectat rău când ai plecat.
Mă gândeam: „Cui o să-i facturez?”
Exact.
Alo!
Nu vrea nici… Nu vrea să se oprească.
Nu se oprește.
Cum îl pui pe silențios, Gerald?
Voiam să spun că nu-l pot opri.
Încheiem aici?
Tehnologie.
Fir-ar să fie!
Să fiu sincer, chiar că am încheiat filmarea aici.
Dar, a doua zi dimineață, am chemat înapoi echipa de filmare,
fiindcă Charlie a spus că are vești.
Am o scrisoare.
Rezultatul necropsiei vacii.
Da.
Unde să mă uit?
E o căsuță.
Exact două cuvinte.
„Leziuni nevizibile.”
Da. Deci…
Deci nu avea TBC.
Am vorbit cu veterinarul
de la APHA, care e DEFRA, practic.
Mi-a spus așa: „Am prelevat probe,
„dar nimic nu indica cert că avea TBC.”
Deci mi-au ucis vaca gestantă fără motiv.
Mi-au povestit și alți fermieri.
Ei toți… Ei bine, nu toți, dar mulți au spus
că vacile lor ucise nu sufereau de TBC,
- … așa am pățit și noi. - Da.
Cunoști expresia „îți fierbe sângele”? Asta simt eu acum.
Știi…
Pare inutil, nu?
- Totuși… - Asta înseamnă…
Asta înseamnă că nu avem TBC la fermă.
Deci suntem liberi.
Nu, suntem închiși și acum.
Procedura nu s-a încheiat.
- Procedura nu s-a încheiat. - Deci…
Mi-au ucis vaca.
- Da. - Vaca mea gestantă.
Au examinat vaca gestantă, au văzut că nu are TBC
și, în loc să spună: „Continuați-vă activitatea”,
ei spun că nu putem…
- Că e nevoie de… - Carantină?
Da, peste 60 de zile, se va repeta testul.
- Și dacă… - Cine conduce DEFRA?
Ce au oamenii ăștia?
Ei bine…
mai rău nu poate fi.
4 ZILE MAI TÂRZIU
AMBULANȚĂ
La începutul sezonului cinci, eram internat în spital.
Și iată-ne la sfârșitul sezonului cinci, sunt iar pe patul de spital.
Tratamentul n-a mers conform așteptărilor.
O să stau aici o perioadă.
Nu poți mânca și bea nimic? Așa e.
Nu am voie. Nu știu ce va fi.
Dar vreau să vă spun…
dacă totul merge bine, ne vedem în sezonul șase.
Dacă nu merge bine, nu ne vedem.
Aveți grijă de voi!
Privește întotdeauna partea bună a vieții
AȚI URMĂRIT…
Privește întotdeauna partea bună a vieții
Dacă viața ți se pare un dezastru Ai uitat ceva
Să râzi și să zâmbești Să dansezi și să cânți
Când te simți la pământ Nu fi prostuț
Strânge buzele și fluieră Așa trebuie
Privește întotdeauna partea bună a vieții
Haide!
Privește întotdeauna partea bună a vieții
Căci viața e absurdă Iar moartea e cuvântul din urmă
Trebuie să întâmpini mereu cortina Cu o plecăciune
Uită că ai păcate Zâmbește către public
Oricum e ultima ta șansă
SCUZE. DEFECT. FOLOSIȚI TOALETELE DE LA PUB
Așa că privește mereu partea bună a morții
Chiar înainte să-ți dai Ultima suflare
Viața e o porcărie
ȘI JEREMY
Când te uiți la ea
Viața e o glumă, iar moartea e poanta Chiar așa e
LA
Totul e pentru spectacol Fă-i să râdă când pleci
FERMA LUI CLARKSON
Doar amintește-ți Că la final râd de tine
Și
Privește partea bună a vieții
ȘI…
URAȚI-I BUN-VENIT LUI…
Privește mereu partea corectă a vieții
Haide, Brian, capul sus!
Privește întotdeauna partea bună a vieții
Se-ntâmplă lucruri mai rele pe mare
Privește mereu partea bună a vieții
Ce ai de pierdut? Doar din nimic ai apărut
Te întorci tot în nimic Ce ai pierdut? Nimic
Privește mereu partea bună a vieții
Nimic nu vine din nimic Știi ce se spune
Privește mereu partea bună a vieții
Gata, vezi? E sfârșitul filmului
Subtitrarea: Timea Ficzay
Redactor Robert Ciubotaru