KAPITTEL 40 HØSTE
TRETTI MINUTTER ETTER TUBERKULINTESTEN
Jeg tar en høyballe også.
Har koblet hengeren på bilen…
-Ja. -…så vi kan kjøre den.
Etter å ha klargjort fjøset for innhøsting
var vi i full gang med å gjøre det om til en isolasjonsenhet for tuberkulose
for kua som ikke besto testen.
Kom igjen. Det er nok ikke godt nytt for deg.
Hun er skilt fra kalven sin,
så hun er veldig stresset. Hun bærer tvillinger.
Bør vi ikke få kalven også inn her?
Nei, husk hva Dilwyn sa:
"Om kalven kommer inn, ryker den også."
Er det kalven som kommer til å gråte i kveld, eller hun?
-Hun. Én av dem vil det. -Ja.
Det er en forferdelig sykdom.
Det er trist. En ku bør aldri være alene.
-Nei. -Kyr er flokkdyr.
Jeg er så lei for det.
Det er en ku.
Og der er hun.
Vi har blitt så avslappet med det, hva?
-Det har gått bra i så mange år. -Ja, ti tester.
Ja, jeg orker det ikke. Det er et sjokk.
Kjære vene.
Så dro vi for å hente Endgame, for med tanke på hvor viktig han var,
mente vi det var best å isolere ham også.
Gårdsdrift suger, hva?
Ja, det er ikke noe kjekt i dag.
Det er jo helt grusomt, den stakkars kua.
Ku nummer én. Men Endgame, herregud.
Jeg kan ikke sende ham i lastebilen. Jeg kan ikke.
Hallo?
Så Endgame…
Nei. Endgame har hodet mellom bilen og hengeren.
Endgame, du hjelper ikke til.
Flytt deg, Endgame!
Kom igjen.
Opp.
Flink gutt. Kom igjen.
Kom igjen.
Hører du den lyden? Det er kalven som roper på mamma.
Ja.
Kom igjen, Endgame.
Tilbake i isolasjon, er jeg redd.
Han ser fantastisk ut.
Stakkars Endgame.
Kompis.
Og litt for å lette stemningen.
Han er så fin.
Han er et fint dyr.
-Han klarer seg. Det må han. -Det bør han.
Se, de kommuniserer.
De har i hvert fall hverandre.
Vi var ikke ferdige med det medisinske,
for neste dag ble det tydelig
at kalven med lungebetennelse ble verre.
Kan du reise deg?
Kom igjen. Prøv å reise deg.
Vennen.
Bra.
Tilbake på gården lagde vi en isolasjonsbinge for den lille kalven.
Og moren hennes.
Du er så tung!
Sånn.
Hun puster som om hun har væske i lungene.
Er det lungebetennelse?
Ja, det er det.
Jeg håper bare ikke det er for sent.
Den kalven er ikke frisk.
Vi må mate henne
-i noen dager. -Ja.
Forhåpentlig blir hun sterkere når antibiotikaen virker.
Og når styrken kommer tilbake, vil hun spise fra moren igjen.
Herregud.
I håp om at vi slapp å bygge flere binger,
ryddet vi bort resten av gjerdet.
Det eneste vi har gjort i to dager, er å bygge binger til kyr.
Jeg vil bare ut og høste.
Opp.
Litt ut.
Stopp!
Jeg stikker til puben.
Det var dråpen.
Etter alt vi hadde vært gjennom, fikk jeg endelig gode nyheter.
Vi kunne begynne med innhøstingen før jeg måtte på sykehuset.
Og vi skulle begynne med havren.
Det blir litt rart å gjøre det uten Simon,
men spennende å gjøre det med Kaleb.
Og ekstra spennende siden Kaleb hadde kjøpt seg en skurtresker.
Sånn!
Min Lamborghini ble tatt i bruk igjen,
uten all pipingen vi fikk fra den grønne.
Se på den, for en stilig henger.
Du ser ikke hvor store de er før du er i en
og kjører nedover og bare:
"Ja, jeg er større enn veien."
Fy søren!
Det blir trangt.
Gud.
Beklager.
Burde nok kjørt andre veien.
I havreåkeren så jeg Kalebs beist for første gang.
Fy søren. Se på den.
Det er en svær skurtresker.
Hvor mye bredere er det skjærebordet enn Simons?
-Åtte fot. -Åtte fot?
Hans var 22, og den er 30.
Så dette bør være gjort
-på to timer. -Ja.
-Og den kostet bare 35 000 pund? -Ja.
-Hva koster en ny en? -En halv million mer.
Tre… En halv million, ja.
Tenk at den var så billig.
Men da han skulle starte den, skjønte vi hvorfor.
Den er ganske ustødig.
Ja, den vibrerer litt.
Da er vi i gang. Kaleb Cooper høster på Diddly Squat
for første gang.
Jeg må… Opp?
Den går opp.
Tror jeg må justere den litt ned.
Endelig.
Får den egentlig høstet noe?
Nei.
Du bare bøyer havren.
Og så spretter de opp igjen.
Det er så kort at jeg sliter med å få tak i det.
-Det er som å treske en plen. -Ja.
Jeg må prøve å senke skjærebordet litt.
Ja, det er bedre. Nå kutter den.
-Gjør den det? -Ja.
Ditt første jorde på Diddly Squat, og vi har gitt deg et vrient et.
Det er vrient.
Hva var det? En stein.
-Hørte du det? -Ja.
Siden jeg må kjøre så lavt,
får vi bare ta sjansen i år og risikere å få med oss stein,
for går jeg høyere, får jeg ikke med kornet.
Ja, du høster stein nå.
Heldigvis ble litt havre høstet også.
Og etter hvert var det på tide å få liv i Lamboen
og begynne å kjøre korn.
Hallo. Han gjør det. Jeg bør…
Jeg visste ikke at han skulle gjøre det.
Herregud, Kaleb. Hva gjør du?
Hva gjør du?
Vi har ikke råd til sånt svinn i år.
Faen heller.
Dette er vanskelig.
Jeg sliter med å kutte dette. Det er så kort.
Jeg vet det.
Denne greia lager mye lyd. Jeg vet ikke hvorfor.
Kan du komme og se om du hører lyden?
Det er disse. Jeg vet hva det er.
Rent praktisk er det disse greiene.
Den der er ikke påvirket.
Så ser du hvor det gnisser her.
-Visst faen. -Jeg tror det som har skjedd,
-er at du har kjørt så lavt. -Ja.
Du har nok truffet bakken og ødelagt den.
Men i helvete! Det… Fy faen så varm den er.
-Tok du på den? -Hva du enn gjør,
ikke ta på den, for den… Den smelter…
Jeg trenger verktøy.
Dette går jo på skinner.
Vi har fylt halve hengeren, og klokken er fem over tolv.
Det tok en time før Kaleb sin rimelige skurtresker var i gang igjen.
Jeg trodde vi skulle begynne på dette jordet rundt halv ni i morges
og være ferdig før elleve.
Vel…
Fukt presser oss jo ikke.
Vent litt.
Eller kanskje.
Det kan ikke være regn.
Det er det.
Faen. Jeg kan ikke tro det.
Se, det er vel regn? Det begynner å regne!
For første gang siden pokkers februar.
Dagen vi begynner innhøstingen.
Hva faen?
Det er faktisk ikke til å tro.
Jeg vil si det allerede var…
Jeg kan sjekke overvåkingskameraene på puben.
Regner det på puben?
Som ligger halvannen mil den veien.
Se på det. Fy søren. Ser du?
Det der kommer hit.
Det er kjørt.
Vi må få det vi har i hengeren bort til tørka.
Skal vi bare laste det du har?
Ja, jeg tror det.
Faen heller. Vi betaler ikke for tørking i år.
Det ville vært latterlig.
Vi vil ikke ha styrtregn på det.
Kom igjen.
Si ifra når det er tomt.
Kjør på, kompis.
Her kommer regnet.
Jeg kan ikke engang se den andre siden av dalen.
Fy søren.
Pokker.
Nå bøtter det ned. Kom igjen.
Nei.
Det vil aldri gå.
Faen.
Ikke nå.
Nei!
Jeg får helt panikk, jeg klarer det ikke.
Endelig.
Heldigvis stoppet regnet.
Og etter tre timer med varm sol…
Tretten komma seks!
Kom igjen!
…var vi i gang igjen.
Og snart var vi inne i en perfekt innhøstingsflyt i kveldssola.
Jeg har en hjort foran meg.
Flytt deg nå.
Nå smiler jeg igjen.
Sola skinner.
Skurtreskeren fungerer.
Nå driver vi gård.
Sakte.
Greit, baki.
Ikke verst.
Konsentrerer du deg?
Hei, du søler litt. Du søler! Du søler!
Var for opptatt med å kalle ham en idiot.
Bra jobbet, Jeremy.
Bra jobbet, synes jeg.
Ser du det, Piastri?
Jeg bare sier det.
Jeg tenkte nettopp…
Nå som vi er alene.
Hadde jeg ikke sjekket meg
og de ikke hadde oppdaget problemet raskt,
kunne dette vært min siste innhøsting.
Det er bare fordi de oppdaget det tidlig at det er håp.
Jeg skal drive med innhøsting i mange år.
Jeg vil takke deg.
Dette har vært en drøm.
Det er en drøm som blir sann. Særlig da jeg startet her,
for ti år siden, tro det eller ei,
og det er første gang jeg høster i en skurtresker.
Det er en ære, men jeg er helt oppspilt.
Jeg elsker det.
Jeg er oppspilt, for det er jo gården min.
Han er oppspilt fordi han sitter i sin egen skurtresker for første gang.
Alle er oppspilte på Diddly i kveld.
Da sola begynte å gå ned, kom det gode nyheter fra Kaleb.
Havren er unnagjort.
Ferdig. Og skikkelig bra gjort.
Vi ses i morgen.
Ja, vi ses i morgen. Takk.
Nei, takk til deg. En fin dag…
En ganske nervepirrende dag. Men vi fikk det gjort.
På grunn av tørken var havreavlingen synlig mindre
enn tidligere år.
Men det kunne vært verre.
Det kunne vært den neste avlingen vi høstet, sennepsfrøene.
Det er alt.
Herlighet.
Bare sånn at de der hjemme forstår det,
-så burde vi ha fylt denne seksjonen… -Ja.
…med gode… Hvor stort er det jordet?
Rundt 20 til 25 mål? Litt mer.
Det er 2,4 hektar.
-Så 20 mål. -Ja.
Men vi tresket bare halvparten.
Hva tok du, brun eller gul?
-Den borterste. -Den brune.
-Den gule feilet. -Feilet. Ja.
Neste morgen ble jeg fortalt
at kreftoperasjonen skulle skje om seks dager.
Kom igjen.
Og jeg ville så gjerne få både vinterhveten…
VINTERHVETE
…og vårbygget i hus før neste væromslag.
VÅRBYGG
Men typisk nok
begynte det umiddelbart å regne igjen.
Vi må få kontroll på timingen, seriøst…
-Nå er det press. -I dag kan vi bare gi opp
-på grunn av været. -Ja.
-Som gir oss… -Muligens i morgen.
…onsdag, torsdag, fredag, lørdag,
og søndag må jeg til London,
for jeg må på sykehuset halv sju mandag morgen.
Og jeg vil få det gjort før det.
Og du venter ditt tredje barn.
Muligens i slutten av neste uke.
Men de kommer alltid en uke for tidlig.
Herregud. Så…
Går bra. Må bare være der under fødselen.
Utrolig nok, etter en av de tørreste somrene som er registrert,
og altfor sent til å hjelpe avlingene,
så regnet det i tre dager i strekk.
30. JULI
31. JULI
1. AUGUST
Så det ble lørdag…
LØRDAG
…før Kaleb kunne ta med skurtreskeren tilbake til Diddly Squat.
Og denne gangen, for å få fortgang i det,
fikset jeg eskorte gjennom byen.
BRED LAST
I alle år har han gitt meg pes for at traktoren min er "for stor".
Og så kjøper han en skurtresker
større enn et hangarskip i Nimitz-klassen.
Bare kjør gjennom.
På vei.
Vil du ha brød og øl?
Trenger skurtresker da.
Takket være mine profesjonelle eskortetjenester var vi snart på gården…
…og gjorde oss klare.
Været er stabilt.
Traktoren fungerer.
La oss få litt hvete i hengeren.
Jeg hadde én og en halv dag på å høste hvete og bygg
før jeg måtte på sykehuset.
Men fordi skurtreskeren til Kaleb var så stor,
kunne den jobbe ekstremt raskt.
Den hengeren er helt stappfull.
Vanligvis, med to lass fra skurtreskeren,
med en mindre tresker, er den rundt trekvart full.
Den der er helt full.
-Vi ses snart. -Kjør!
Du må være rask, for jeg tror ikke jeg rekker
en runde til uten deg her.
Ok.
Så her er det ikke rom for noe somling.
Ingen feil.
Faen, det der slo inn sidespeilet.
Inn.
Her er det.
Får få det pokkers speilet ut igjen.
Jeg er innesperret i førerhuset.
Kan noen fra filmteamet komme og dra i dette?
Bare dra i det.
Det er ikke så bra.
Greit. Det er her jeg bor nå. I et førerhus.
Hvor er du?
Jeg er klar. Jeg er full. Kom igjen.
Chris skal prøve.
Pokker.
Det var nok litt voldsomt.
La oss ikke rote det til nå.
Fort. Hva gjør han?
Hvor langt inn i hjørnet er det?
Og tilbake.
Gå!
Vi holdt på i fire timer.
Og det gikk knirkefritt.
Bra jobbet.
Veldig profesjonelt.
Kvart på tre. Lørdag.
I morgen drar jeg til London.
Da kvelden kom, manglet vi bare to lass
for å fullføre hveten,
som betydde at vi neste morgen, med en tidlig start og litt flaks,
ville bli ferdig med bygget også.
Men så…
"Kortslutning i clutchen".
Clutchsensoren, motorkraften… Noe er kortsluttet.
Kaleb, vi har et alvorlig problem.
"Jordfeil i clutchpedalsensoren".
Hva, funker ikke clutchen?
Nei.
Den er låst.
I desperasjon ringte jeg Ben, den lokale Lambo-mekanikeren.
God kveld, sir.
Ben så straks at det ikke fantes noen enkel løsning.
-Sensoren har røket. -Vel, vi… Ja.
Men da han hørte at det hastet, gjorde han som bønder flest.
Avlyste planene sine for å hjelpe til.
…sensoren der. Jeg tar fra en annen traktor
på noens gårdsplass for å få fart på denne.
Får ikke takket deg nok.
Vi skal få deg i gang, på ett eller annet vis.
3. AUGUST
I løpet av natta dro han traktoren tilbake til gårdsplassen
og prøvde alt mulig for å få liv i den.
Jeg må gå gjennom
og sjekke alle plugger, alle ledninger, alle styreenheter
herfra og helt ned, gjennom girkassa,
helt opp til dette hjørnet.
-Pokker. Seriøst? -Ja.
Dette er et umulig spørsmål å svare på,
men jeg spør uansett.
Men når tror du den er klar?
Får du den igjen i dag, er det et mirakel,
for jeg må demontere halve førerhuset. Alt det…
Ok.
Til slutt spilte det uansett ingen rolle.
Det er… Ja…
-Regn? -Det er…
-Det er ordentlig regn. -Ja.
Jeg går og pakker.
-Ingen vits å henge her? -Nei.
-Får ikke høstet. -Finn deg til rette.
Så…
-Bygg. -Ja.
Vi ses på den andre siden.
Ikke bekymre deg for noe her.
-Pass på deg selv. -Ja.
Lisa, pass på ham.
Hun kommer tilbake. Skal samle korn.
Greit, men kjør ham opp dit.
-Kjører deg opp. -Tilbake i morgen.
-Ja. -Si ifra om det er noe.
Jeg skal inn klokken seks på morgenen.
Vi kan ringes på FaceTime.
Jeg kan ha deg foran i traktoren.
-Ok. -Ja? Pass på deg selv.
-Vi ses. -Vi ses.
Vi ses. Ses, alle sammen.
4. AUGUST OPERASJON
5. LISA OPPLÆRING
-Greit. Slipp clutchen. -Ja.
-Alltid i en fart… -Ja.
…opp mot en fart på to km/t.
-Små svinger. -Ja.
For hvis du ikke gjør det raskt,
-får du sleng. -Ja.
Hengeren lever sitt eget liv.
Jeg styrer imot det den vil gjøre.
Ja. Greit.
-Ok? -Ok.
Dette klarer du.
Jeg vil inn der.
Sånn.
Og bakover.
Feil vei.
Jeg har fått sleng.
Hjulene går den veien.
Sånn, ja.
Rett opp rattet nå. Rett opp rattet. For mye.
Kom igjen. Vi klarer det.
Sånn. Rett opp rattet, Lisa.
Hva?
Kom igjen.
Ta deg sammen, Hogan.
Hun klarer det.
Når hun starter nå, se, der satt den.
Den siste lille biten. Når hun nærmer seg låven,
får hun panikk og bare: "Jeg vil ikke treffe låven."
Fy faen!
Sånn!
Ja!
Hun klarte det!
6.-7. INNHØSTING AV BYGG
-God utsikt her, hva? -Ja.
Der er Kaleb
i skurtreskeren sin.
Jeg skal få alt kornet nedi der
og frakte det til låven.
Lyset er på.
Er du klar, Lisa?
Jeg kommer straks.
Pokker. Bremsene er på.
Kan du prøve å legge deg under halmraden, Lisa?
Mens vi kjører.
Sikker?
-Mens vi kjører? -Ja.
Ja.
Jeg greier det.
Hold hengeren helt under tuten.
Jeg gjør resten, ok?
Bare hold deg der.
Sånn.
Bra, Lisa.
Se på det! Se på deg!
Jeg klarte det!
Svinger du?
Ja, du svinger!
Det er bygg i låven.
Jeg er så glad.
Siste last.
En ærlig dags arbeid er unnagjort.
Ja, vi ses i morgen. Takk.
Herregud.
Det er fullt, Lisa. Hvor er du?
Hva er problemet?
Jeg kjørte den i stykker. Ja, i Lamboen.
Så klart gjorde jeg det.
Kjør forbi. Ja.
Kaleb, vi er i gang. Andre funka.
Siste tur, Lisa.
Ferdige med vårbygget.
Bra jobbet.
Lisa gjør det kjempebra. Ikke misforstå.
Men jeg savner Jeremy sin stemme på sambandet.
Det kommer til å høres sentimentalt ut.
Jeg savner ikke ferdighetene hans.
Jeg savner ham som venn
og samarbeidet. Dette er vår greie.
8. SAUEVAKSINERING
Kom hit, unger. Sånn.
Nei. Vent!
Geiter.
Ja. Kom, gutter.
Denne veien. Kom.
Det første epletreet på Diddly Squat.
9. PRAT OM INNHØSTING
Dette er det første jordet vi brukte AgBoten på,
og der vi plantet færre frø
fordi de konkurrerte,
og overraskende ga de høyest avkastning.
Hvis du får 100 valper fra én hund,
får alle mindre melk,
men hvis du bare får ti valper,
får alle mer melk.
Hva? Hvorfor snakker vi om valper?
11. FLYTTING AV KORN
Alt dette må bort.
Så vi kan legge durumhveten her,
for vi måtte isolere kyrne med mistenkt TB
der vi vanligvis har durumhveten.
Herregud!
12. FLYTTING AV DYR
Richard, Richard Skinke.
Flink gutt, James Råne.
Nei, du rotet det til.
Kan man ri på esel?
Så klart. De er laget for det.
Trodde det var last.
Har du ikke sett Maria og Jesus? Maria red på eselet.
Ja, hun var lat.
Sauene: "Hva er det?"
Eslene: "Hva er det?"
Slutt, sauer. Nei.
13.-14. INNHØSTING AV DURUMHVETE
Kaleb?
Jeremy?
Jeg er tilbake.
Du er tilbake!
Jeg ser deg!
Jeg er tilbake.
Ryggen min!
Det var skikkelig vondt.
Se som du humper av sted!
Anusen min!
Jeg er tilbake.
-Hvordan går det? -Bra.
-Ja? -Sterk, ja. Nei, sterk.
Hvordan gikk det?
Jeg får nok ikke vite før november.
Må du ta blodprøver og sånt?
Ja, de tar blodprøver og sånt.
I prostataen.
-Ti prosent er død. -Ok.
-De ti prosentene med kreften. -Hva?
De bruker ultralyd, så…
Har du brukt forstørrelsesglass på papir i sola?
-Ja, det… -Du kan lage en prikk.
Eller gjør det på noen som soler seg.
Jeg ville ikke det, men er ikke en ung bonde.
De gjør det, men med lydbølger.
De får lydbølger
og retter dem mot kreften.
Men du vet hvor prostataen er?
Ja.
Det går bra å stå sånn her,
og jeg kan sitte i en lenestol,
men i en stol som gjør sånn her…
Er det litt rart?
Når du tisser, med tilstanden min,
kommer det et høyt, klagende hvin.
Gjør det vondt?
Det… Ja. Har du hatt kateter før?
Merkelig nok ikke.
-Ikke prøv. Det er ikke behagelig. -Jeg ble omskåret.
Det er ikke det samme.
Da jeg var tilbake for høsting av durumhvete,
trengte ikke Lisa å kjøre kornvogna lenger.
Men hun likte det så godt
at hun tok en av traktorene til Kaleb
og møtte opp som vanlig.
Jeg har aldri gjort dette før, at begge frakter korn.
Vi er A-laget.
Nå som Jeremy er her, er vi B-laget.
Jeg har savnet dette.
Dette er skikkelig dritt.
Ja, jeg ser med mine egne øyne at det…
Hva sier treskeren?
Null komma to tonn per hektar.
-Null komma to tonn per hektar? -Ja.
Seks eller sju er gjennomsnittlig, og vi får 0,2.
Herregud.
Det kommer til å ta et og et halvt år å fylle treskeren.
Etter en evighet
var Kaleb endelig klar til å tømme den.
Lisa, hvor er du? Det er straks fullt.
Flott. Ja. På vei.
Lisa, kjør helt ned igjen etter denne runden.
Greit.
Kaleb,
det er greit, men jeg lurer på
hvorfor du valgte Lisa og ikke meg.
Hun er faktisk bedre enn deg.
Er hun det?
Lisa, la oss gå til kanal seks. Jeremy kan bli på fem.
Bra, Lisa. Perfekt igjen.
Herregud.
Du tuller. Var det alt?
Det var alt. Det er sprøtt!
Hei, vent. Er vi ferdige med dette jordet?
Ja, jordet er tatt.
Så jeg var overflødig?
Takk for at du kom. Det betyr mye.
Ok.
Da vi dro videre til neste jorde…
…kom det en mann som jeg nå kunne dele medisinske krigshistorier med.
Gerald.
Ja, jeg ble operert.
Vi får håpe at det fungerer. Man vet ikke enda.
Men hør her.
Kateter.
Nei, det var det verste.
Det er 70 prosent fullt nå, Lisa.
Mottatt.
Å?
Hver gang jeg må inn.
Ja.
Lisa, er du klar?
Ja, jeg kommer.
Vent.
Pokker, hun har gjort det igjen.
Kaleb og Lisa-opplegget fortsatte hele dagen,
selv om jeg prøvde å bryte det opp.
Jeg skal kjøre ved siden av Kaleb hele tiden.
Da blir han tvunget til å sprute lasten i min henger.
Hva skal du gjøre med det, Lisa?
Vent.
Beklager.
Jeremy vil ha lasten.
Lisa blokkerer ham.
Kom igjen, Lisa.
Kom igjen, dere!
Neste morgen var jeg desperat etter å frakte korn.
Men først måtte jeg ta en sjekk på dyrehospitalet.
Du ligger igjen.
Men hodet er oppe. Det er bra.
Kom igjen, du kan slå en liten lungebetennelse. Jeg gjorde det.
Opp med deg.
Det er bra.
Endgame.
Hvordan går det med deg i dag?
Flink okse.
Du er heldig som kan gjøre det.
Jeg klarer det ikke uten å hyle.
Vi ses snart.
Etter besøket dro jeg til Kaleb og Lisa
som høstet 2025-sesongens siste jorde.
Jeg ankommer jordet nå. Hvor skal jeg?
Jeg vil ha deg på østsiden.
Jeg kommer bak deg.
Ja, se.
Lisa har sneket i køen igjen.
-Hallo? -Hei. Alt bra?
Så du føder nå?
Ja.
Greit. Hvor tette er de?
Med fem minutters mellomrom.
Hvor tette må de være?
Ja, greit. Ha det.
Taya føder.
Tuller du?
Nei.
Faen, du må dra.
Ikke ennå. Jeg tar jordet raskt.
Dere hørte det.
Herregud, kompis. Gratulerer.
Tenk det, han høster videre
selv om Taya skal føde.
Kan du se at det er tredje fødsel og ikke første?
Ser du at han er bonde og ikke jobber for kommunen?
Hvordan kommer hun seg til sykehuset?
Riene kommer med fem minutters mellomrom,
så hun har litt tid…
Hvem er der?
Ingen.
Han går litt i surr mellom dama si og kyrne iblant.
"Kyrne klarer seg."
Ja, fordi de ikke er så emosjonelt intelligente?
Og fordi de ikke husker sånt?
Damer gjør det, etter min erfaring.
Jeg beregner en halvtime her.
-Ja, noe sånt. -Vet du hva dere får?
Ja, en liten gutt.
Har dere et navn klart?
Ja.
Hva da? Jeremy?
Ikke faen.
Rett under en halvtime senere
fullførte den kommende faren den siste stripa.
Sånn.
Innhøstingen i 2025 er unnagjort.
Og la oss aldri gjenta det.
-Masse lykke til. -Takk.
-Tusen takk. -Du bør komme deg av gårde nå.
Vi skal prøve å redigere bort at du ignorerte det faktum
at kjæresten din føder.
-Lykke til. -Jeg sender et bilde.
Hils fra meg. Ja.
Og et navn.
Forhåpentligvis kan vi runde av med en ny baby.
Jeg har ikke hatt så mange fine øyeblikk nylig,
men det der kan være et.
Selv om innhøstingen var unnagjort, kunne vi ikke slappe av,
for vi hadde resultater å gå gjennom.
Og hele gården var nedstengt
mens vi ventet på den neste tuberkulintesten på kua vi trodde var syk.
Men det var noe jeg hadde sett frem til.
For Hannah hadde de siste ukene
gjort en kartlegging av fuglene på Diddly Squat,
og var nå klar for å dele resultatet.
Litt amerikansk.
-Alt er litt amerikansk. -Det er litt amerikansk.
Jeg trodde vi skulle sitte på bakken.
-Skål. -Jeg er for gammel for sånt.
Så, er du ferdig med kartleggingen av fugler?
-Ja. Vil du høre? -Ja. Jeg er oppriktig spent.
Så disse små sirklene er sangfugler.
Så du går langs alle hekkene…
-Ja. -…og lytter?
Og hver gang jeg hørte en art synge,
lagde jeg et lite notat og gikk videre.
-Kjøttmeis, bokfink. -Ja.
-Svarttrost. -Ja.
BM, blåmeis?
-Ja. -Rødstrupe.
-Gulspurv. -Gulspurv.
Ringdue, sanglerke…
En gjennomsnittlig gård med gjennomsnittlig antall fugler
har mellom 20 og 35 arter,
og du har…
-Førtifem. -Ja.
-Vi har 45 fuglearter. -Ja.
Fy søren!
Men det er ikke engang det beste.
-Blir det bedre? -Bla til neste side.
FET BYGGÅKER (KORNSPURV)
Dette er et kart over territoriene til hele kornspurvbestanden
-på gården… -Du hadde ikke hørt kornspurv
-før du kom hit? -Nei.
Jeg har jo grått over de fuglene.
De har mistet mellom 83 og 86 prosent av bestanden sin.
De er helt utryddet i Irland.
Noen steder her i landet har de bare blitt borte,
så dette stedet er ganske spesielt.
Og mer enn ti kornspurver
betyr et område i toppklasse.
Og vi har én, to, tre… Vi har fem.
-Nei, dere har 19. -Har vi 19?
Dere har 19.
Så du sier at
denne gården er blant de beste for fugler?
Ja. Det er så spennende!
Ok, så hva mangler vi?
Jeg vil se en flokk stær før jeg dør.
-Jeg sier bare: "Hei, stær." -Du skjønner. Hva enn vi kan gjøre.
Hvor lang tid før du dør?
Jeg vet ikke.
Si ifra, for det er en langsiktig plan.
-Er det? -På dødsleiet,
slutten av programmet.
Kan jeg vise deg slutten?
Jeg ville koble en fugl
til deg, Kaleb, Charlie og Lisa.
-Jeg har mine grunner. -Ja, kom igjen.
Har du tegnet alt dette?
Jeg vet det, jeg er så teit.
Jeg tar deg sist. Charlie. Ser ut som en rapphøne.
-Litt sånn engelsk gentleman-stil. -Det har han.
-Han står som en oberst. -Ja!
Ser ut som en oberst når han står stille.
Og han har et helt symmetrisk ansikt
-som en rapphøne. -Ja.
Med Kaleb er det håret, og han er blond.
Litt kongen på haugen på gården.
Syns du Kaleb ligner en gulspurv? Kan vi si rødspurv?
Ja, så klart. Vi kan endre til rødspurv.
Lisa, tårnfalk.
Skikkelig elegant, finner seg ikke i noe tull.
Som en tårnfalk.
Og så er det denne.
Sanglerken.
Nasjonalskatt og kødd.
Jeg hører dem over hele gården, de er så bråkete.
Jeg liker å være sanglerke.
-Ja. -Ikke sikker på nasjonalskatten.
-Vel… -Uansett,
takk for det, Hannah. Det gjorde meg oppriktig glad.
Takk for at jeg fikk være her.
Perfekt timing. Nå begynte de å synge.
Hva da?
Sanglerkene.
De roper. De sier: "Takk, Jeremy."
Dessverre var gleden jeg følte over fuglene på Diddly Squat kortvarig.
For snart skulle den drektige kua vår
ta neste tuberkulintest,
som skulle utføres av Dilwyns kollega, Sam.
Morn, Jeremy.
Sam. Er Dilwyn bortreist ennå?
Dilwyn er borte.
Sam begynte med å minne oss på situasjonen vi står i.
Om hun ryker i dag,
må resten av flokken testes igjen om en måned.
Og noe sånt som seks dager senere. Så du…
Gården er under restriksjoner frem til da.
Jeg mener testen er litt vilkårlig.
Hvorfor det?
-Har du de pinsettene? -Ja.
Du tar en kul og gjør sånn her.
-Der er det en kul… -Ja.
…på halsen til kua.
Og du går dit og klemmer på den.
Og den sier hvor stor den er siden den har en måledel her.
-Sant? -Ja.
Men hvis du drar hardt eller forsiktig, får du ulikt resultat.
Og kua gjør sånn mens du prøver å gjøre det.
Og så sier du: "Det er en…"
Og det er bare snakk om en millimeter…
Vi mister en ku, må stenge hele gården,
og sånn måles den.
Man må øve mye.
Jeg syns fortsatt det er litt vilkårlig.
Uansett var dette den testen vi måtte ta.
Hun er en veldig fin ku.
Og drektig med tvillinger.
Hvor langt på vei?
-Når føder hun? -Fem måneder.
Når vet vi?
Om rundt ett minutt.
-Kan du gi meg den? -Ok.
Flink jente.
Må se på skjemaet.
Jeg har målt begge kulene i dag, både topp og bunn.
Er dette sist gang?
Ja. Sist gang her. Sju og ni.
Sju millimeter, ni millimeter.
Nå er det 11 millimeter og 14 millimeter.
Så jeg ser på skjemaet…
Hun er…
Hun er uavklart.
-Nei. -Hva?
-Hva betyr det? -Uavklart igjen.
Beklager. Uavklart igjen.
Må hun bli i låven?
Nei. Det…
Det betyr at hun ryker,
for hun har vært uavklart to ganger.
-Ja. -Er det helt…
Ja, hun er uavklart. Så hun behandles…
Så hun må slaktes selv om hun er uavklart?
Ja, hun blir behandlet som en reaktor i dag.
-Problemet med… -Det er…
Jeg skjønner ikke disse reglene.
Det virker som en låst jury.
Det er seks mot seks, og så sier dommeren:
"Det er uavklart, så vi må henrette deg."
Det er…
Det er det som skjer her.
-Kan jeg spørre om noe? -Ja.
Kan vi ha henne her inne til hun kalver?
-Og får kalvene tuberkulose? -Godt spørsmål.
Derfor spurte jeg om svangerskapet.
Om hun var i siste måned, ville de nok gitt valget
om å holde henne her til kalvingen.
Men hun er bare fem måneder på vei,
så de vil slakte henne.
Faen.
-Man vil… -Hva… Og seriøst…
Herregud.
Hvorfor blir folk bonde?
Hvorfor?
Greit. Takk, Sam.
Neste morgen stålsatte jeg meg for enda en ting jeg hadde gruet meg til.
For Charlie hadde fått tallene på vår tørkerammede innhøsting.
Det der forventet vi.
Trettisju tusen pund.
Det var prognosen.
Men dette inkluderer ikke AgBoten
eller RoboDroiden eller installasjonen av systemet, hva?
-Jo. -Å?
Det var så mye vi trodde vi skulle tjene på gårdsdriften.
Du trodde 37 800 pund
skulle bli vår…
-Ja. -Som ville vært et ganske greit år.
Bla videre.
Ja, så kostnadene i landbruket i år
har vært på 5152 pund.
Det er én måte å si det på.
"Jeremy, du har tapt 5152 pund."
Ja.
-Og det skyldes været. -Ja.
Vi fikk 30 % mindre hvete enn forventet
-på grunn av tørken. -Ja.
Vi fikk nesten 40 prosent mindre bygg,
førtifem prosent mindre durumhvete.
Så avlingene ble lavere.
Dette er skikkelig nedslående, Charlie.
-Det er nedslående. -Ja.
Det var ganske trist førsteåret,
da vi satt igjen med 144 pund,
men dette er år seks,
-og vi taper 5000 pund. -Ja.
Og det gikk så bra i år. Vi sto…
Det er det som er så frustrerende.
Jeg vet det. Med at med alt dette, med all teknologien…
Nettopp. Såingen gikk så bra.
…med presisjonssåing og presisjonsspredning av møkk.
Vi visste hvor den gode og dårlige jorda er.
Næringen var helt riktig.
-Alt… -Ja.
-…var som det skulle. -Ja.
-Så selv når du gjør alt… -Ja.
-…riktig… -Ja.
…og du bruker all den nyeste og beste teknologien,
-taper du 5000 pund. -Ja.
Bare fordi det ikke regner på 15 uker.
Jeg må gi deg 70 000 pund fra egen lomme
for å betale for frøene
-og gjødselen til neste år. -Ja.
Og været kan ødelegge det uansett.
-Faktisk… -Jeg vedder 70 000 pund
på at været blir bra da.
Jeg trenger 75, for vi tapte fem.
Greit, Charlie. Takk for at du kom innom med de alltid så gode nyhetene dine.
Jeg trodde at vi ville gå i null, ikke tape.
Vel…
Men se det fra den lyse siden.
Vi slipper å gi Rachel Reeves penger.
Vanligvis setter en dårlig avlingen strek
under dårlige nyheter for året,
men ikke denne gangen.
For vi måtte se vår syke og drektige ku sendes av gårde til slakteren.
-Der var hun nettopp født. -Ja.
Der var hun nettopp født.
Det var vår første… Hun var vår første ku,
og jeg husker at jeg tok et bilde.
-Herregud, hun er fin. -Ja.
-Hun er så utrolig… -Den første kalven på Diddly Squat.
-Tror vi kalte henne Poppy. -Ja.
Greit, rolig.
Jeg kan ikke fatte det.
Systemet er galt.
Under covid utviklet de en vaksine på tolv måneder
-etter oppdagelsen? -Ja.
Kvegtuberkulose har eksistert i århundrer.
Og de har ikke funnet opp noe. Jeg kan ikke tro det.
Hvis du er storfe- eller melkebonde og er 65 år gammel,
er du kjent med kvegtuberkulose.
Det kommer og går,
kommer og går, og man blir vant til det.
Men dette er nytt.
-Dette er nytt. -Det føles skikkelig dritt.
Og… Det er ikke at det føles dritt.
-Nei. -Jeg er faktisk rasende,
for jeg aksepterer ikke dette.
Jeg synes ikke testingen gir mening,
og jeg tror ikke at slakting er svaret.
Og jeg tror ikke på at vitenskapen ikke kan finne ut hvordan man vaksinerer kyr.
-Jeg nekter å tro det. -Må finnes en løsning.
-For jeg er ny. -Ja.
For jeg, altså, alle, du, selv du på din alder, og du,
alle storfe- og melkebønder jeg har snakket med, sier:
"Det er bare sånn gårdslivet er."
Og jeg står her som ny og tenker:
"Hvordan er det mulig?"
Det var fortsatt ikke slutt på problemene i isolasjonsbingen,
for til tross for alle medisinene
ble ikke den syke kalven noe bedre.
Og det betydde at vi måtte tilkalle enda en veterinær, Charlotte.
Hun har det ikke så bra i dag.
Vi ser allerede at hun har ørene nede, og hun…
Hun puster raskere og har hostet og…
Tror du at hun ble født med noe?
For vi har prøvd alt og har gjort alt vi kan.
Det høres ut som kalven ikke har fått nok antistoffer,
som betyr at…
Mennesker får i seg alt av proteiner og antistoffer,
som bygger opp immunforsvaret
-fra livmoren… -Ja.
…mens kyr får det kun fra råmelka,
altså den første melka.
Så hun har nok fått en tøff start.
Så de andre kalvene
-tok all råmelka? -Ja.
Innen hun lærte det, eller var sterk nok…
-Ja, hun gikk glipp av det. -Var det ikke mer… Faen.
Så det betyr at alt hun blir utsatt for,
vil hun ikke utvikle immunitet mot.
Så selv om dere gir henne antibiotika og smertestillende,
vil hun ikke bekjempe det.
Så hva gjør vi nå?
Jeg tror vi må være snille og gjøre slutt på lidelsene hennes
og velge å avlive henne.
Dessverre.
Hvordan gjennomføres avlivingen?
Det gis en overdose av et beroligende middel.
Det senker pusten hennes og hjerterytmen,
og så stopper det.
Men hvordan vil moren reagere?
Det kommer an på.
Noen mener det er bra for dem å se dem dø, så de skjønner at det er over.
Kom, vennen.
Hei, kjære deg.
Flink jente.
Flink jente. Sånn, ja.
-Rolig. Ok. -Sånn.
Stakkars.
Kom igjen, vennen. Jeg vet det. Sånn.
-Så flink. -Jeg holder hodet nede.
-Perfekt. -Der.
Jeg skal få øret vekk.
Er du klar?
Ja.
Kjære vene.
Greit, vennen. Flink jente.
Jeg må snu henne til andre siden
så vi kan ta den andre åren.
Flink jente.
Hun er død.
-Er hun død? -Ja.
Bra jobbet, mor.
Bra jobbet. Sånt er aldri lett.
-Tusen takk. -Ingen årsak.
-Takk. -Ha det.
Selv om det føltes som det ikke var noe å feire,
møttes Diddly Squat-gjengen på en åker kalt The Big Quiet
til vår tradisjonelle piknik ved sesongens slutt.
Denne gangen spiste vi pizza med britiske råvarer, som vi laget på puben.
Sånn. Ta deg litt pizza, Gerald.
Flere kjøttboller?
Og når maten var inntatt,
begynte vi å snakke om vårt annus horribilis.
Vi startet året, og jeg fikk påvist hjertesykdom,
avsluttet med at jeg fikk kreft.
Så kom Rachel Reeves,
og så kom tørken,
elendige avlinger,
og nå har vi kvegtuberkulose.
Jeg vet ikke hvordan det gikk med tuberkulosen.
Hvordan gikk det?
Hun med tvillingkalver?
-Hun med tvillinger. -Å nei.
Seriøst alt, Gerald, gjennom hele året.
Altså, det er første året vi faktisk har gått med tap på gården.
-Er det? -Ja.
Men vi kan dvele ved det så mye vi vil,
over alle de negative tingene som har skjedd på gården,
men det er nok bedre nå, mot slutten av nok et år,
å fokusere på det gode som har skjedd.
-Valper? -Valpene var bra.
-Ja. -Hun fikk mange valper.
-Ja, hun var flink. -Helt super.
Kaleb fikk barn.
Enda et barn.
-Er det bra? -Et barn?
Jeg slenger inn EasyCare-sauene.
De er bra. Ja. Nei.
Du har til og med kjøpt noen. Du, som sa:
"Jeg har ikke sauer, vil ikke ha sauer."
Nei, jeg hater sau, de er forferdelige.
-Men EasyCare-sauer er utrolige. -Ja.
Lammene er… De er utmerket.
-Så gode. -Veldig gode.
Ja, det var bra.
Kartleggingen under bakken er faktisk veldig nyttig.
Og får vi et år med litt regn og sol,
ikke det ene eller det andre,
kan vi trekke noen ordentlige konklusjoner.
Så det var bra.
-AgBoten var bra. -Å?
-Du likte den ikke. -Å?
Jeg er en fan.
Her er vi. Vi finner mange gode ting.
Er det noe mer?
-Når vet vi om behandlingen funker? -Hva?
Jeg vet ikke. Må ta en blodprøve. Vi får vite det etter blodprøver.
Ikke før om noen uker.
Opp med humøret. Det funket nok.
Jeremy!
Jeg hadde det tøft da du dro.
"Hvor skal jeg sende fakturaen?"
Nettopp.
Hei.
Nei, kan ikke skru av engang.
Den vil ikke av.
Hvordan setter du den på lydløs, Gerald?
Jeg skulle si at den ikke ville av.
Skal vi runde av?
Teknologi.
Fy faen.
Jeg må være ærlig: Vi rundet faktisk av programmet her.
Men morgenen etter kalte vi alle filmteamene tilbake,
for Charlie sa han hadde nyheter.
Har fått brev.
Så, obduksjon av kua.
Ja.
Hva ser jeg på?
En liten boks.
Med to ord i.
"Ingen lesjoner."
Ja. Så…
Den hadde ikke tuberkulose.
Jeg pratet med veterinæren
som jobbet for APHA, som… Eller DEFRA.
Og hun sa: "Ja, vi tok prøver,
men kan ikke konkludere med at hun har tuberkulose."
Så de drepte min drektige ku uten grunn.
Jeg har hørt om sånt fra andre.
Alle, eller ikke alle, men mange har sagt
at kyrne deres har blitt drept uten å ha TB,
-og nå har det skjedd her. -Ja.
Du vet det uttrykket "blodet koker"? Det gjør mitt.
Det er bare…
Det føles så bortkastet, hva?
-Men… -Betyr det…
Det betyr at det ikke er tuberkulose på gården.
Så vi er fri.
Nei, vi er ennå stengt.
Vi er ennå i prosessen.
-Ennå i prosedyren… -Så…
De har drept kua mi.
-Ja. -Den drektige kua mi.
De har undersøkt den drektige kua uten å finne tuberkulose,
så i stedet for å skrive at vi kan fortsette,
sier de nå at vi ikke kan…
-At vi må… -Nedstengning?
Ja, innen 60 dager må vi ta en ny test.
-Og hvis… -Hvem styrer DEFRA?
Hva er galt med dem?
Tja…
…ting kan ikke bli verre.
FIRE DAGER SENERE
SENTINEL AMBULANSE
Vi startet sesong fem med meg i sykesenga.
Og mot slutten er jeg tilbake her.
Behandlingen har gått litt på tverke, kan man si.
Så jeg blir her en stund.
Får du ikke spise? Jeg ser skiltet.
Nei. Jeg vet ikke hva som skjer.
Men det jeg ville si, var
at om dette går bra, ses vi i sesong seks.
Og hvis ikke så gjør vi ikke det.
Ha det.
DU HAR SETT…
UTE AV DRIFT. BRUK TOALETTET PÅ PUBEN!
PÅ
OG…
SI HEI TIL…
Tekst: Christine Elstad
Kreativ leder Heidi Rabbevåg