CLARKSONOVA FARMA
40. KAPITOLA ŽNĚ
30 MINUT PO TESTECH NA TUBERKULÓZU
Dojdu pro balík slámy.
Připojil jsem přívěs za range…
-Jo. -…abychom tam zajeli.
Stodolu nachystanou na sklizeň
jsme teď narychlo předělávali na izolační jednotku TBC
pro krávu, která neprošla testy.
Tak pojď. Obávám se, že nebudeš ráda.
Oddělili jsme ji od telete,
takže je ve velkém stresu. A čeká dvojčata.
Neměli bychom sem přivézt i tele?
Ne. Nezapomeň, co říkal Dilwyn:
„Jestli sem dáme tele, bude muset taky pryč.“
Bude dnes večer brečet tele, nebo ona?
-Jo, ona. Jeden z nich. -Jo.
Že to je hrozná nemoc?
Je to smutné, kráva by neměla být sama.
-Jo. -Je to stádové zvíře.
Moc mě to mrzí.
Je to kráva.
Tamhle je.
Přestali jsme to brát vážně, že?
-Tolik let bylo vše v pořádku. -Máme za sebou 10 testů.
Já vím, je to hrozné. Je to šok.
Ach jo.
Poté jsme vyrazili pro Endgama, protože vzhledem k jeho důležitosti
jsme od stáda radši izolovali i jeho.
Farmaření je na prd, co?
Jo, dneska se mi to nelíbí.
Už tak je to hrozné s tou jednou krávou.
Krávou číslo jedna. Ale Endgame, bože.
Nemohl jsem ho naložit na náklaďák. Prostě to nešlo.
Ahoj.
Takže Endgame…
Ne. Endgame strčil hlavu mezi auto a přívěs.
Endgame, moc nám nepomáháš.
Endgame, uhni!
Pojď.
Šup nahoru.
Hodnej, běž.
Jen běž.
Slyšíš to? Takhle tele volá mámu.
Jo.
Pojď, Endgame.
Zpět na samotku, bohužel.
Je skvostný.
Chudák Endgame.
Kámo.
Na závěr dne malé odlehčení.
Je nádherný.
Je to krásné zvíře.
-Bude v pořádku. Musí. -To doufám.
Hele, povídají si.
Jo, aspoň mají jeden druhého.
Zdravotnické práce nebyly u konce…
protože druhý den se ukázalo,
že teleti se zápalem plic se přitěžuje.
Zkus se prosím postavit.
No tak, kámo. Zkus se postavit.
Zlatíčko.
Výborně.
Na dvoře jsme pro to tele vytvořili izolační ohradu.
A pro jeho mámu.
Jsi hrozně těžké!
A je to.
Dýchá, jako by mělo na plicích vodu.
Je to zápal plic?
Jo, je.
Jen doufám, že není příliš pozdě.
Řekl bych, že na tom není dobře.
Musíme ho krmit
-ještě pár dní. -Jo.
Snad se mu vrátí síla, až zaberou antibiotika.
A až se mu vrátí síla, začne ho zase krmit máma.
Můj ty bože.
V naději, že už další ohrada nebude potřeba,
jsme zbytek oplocení uklidili.
Celé dva dny jsme strávili jen stavěním ohrad pro dobytek.
Už chci do polí na žně.
Nahoru.
Trochu vysunout.
Stop!
Mizím do hospody.
Tohle je poslední kapka.
Po všech těch traumatických zážitcích jsem konečně dostal dobrou zprávu.
Mohli jsme začít sklízet, než budu muset nastoupit do nemocnice.
A začali jsme ovsem.
Bez Simona to bude trochu divné,
ale těším se na žně s Kalebem.
A těšil jsem se obzvlášť proto, že si Kaleb koupil nový kombajn.
Jedeme!
Moje mocné Lamborghini jede opět do akce,
bez nesmyslného pípání jako v tom zeleném.
No páni, to je fajnový valník.
Velikost si uvědomíte, až když v něm sedíte
a jedete po silnici.
„Jo, jsem širší než silnice.“
Sakra!
Bude to těsné.
Bože.
Pardon.
Možná jsem měl jen jinudy.
Na poli s ovsem jsem poprvé spatřil Kalebův kolos.
Ty krávo. No páni.
To je monstrózní kombajn.
O kolik má delší lištu než ten Simonův?
-O 2,3 metru. -O 2,3 metru?
Jeho má 6,7 a tahle 9 metrů.
Takže bys měl mít hotovo
-za dvě hodiny. -Jo.
-A stál jen 35 táců? -Jo.
-Kolik stojí nový kombajn? -Nejmíň půl milionu.
Tři… Půl milionu, jo.
Byl fakt neuvěřitelně levný.
Když ho ale nastartoval, vše se objasnilo.
Celý se klepe.
Jo, trochu vibruje.
Jdeme na to. Kaleb Cooper poprvé sklízí obilí
na farmě Diddly Squat.
Musím… Nahoru?
Jede to nahoru.
Asi to budu muset trochu přiškrtit.
Konečně.
Sklízí to vůbec něco?
Ne.
Jenom ten oves ohýbáš.
A pak se zase narovnává.
Jo, je tak krátký, že ho to nebere.
-Je to jako sklízet trávník. -Jo.
Budu muset spustit tu lištu níž.
Jo, to je lepší. Už ho to seče.
-Fakt? -Jo.
Tvoje první pole na Diddly Squat, a zrovna je složité.
Je to těžký.
Co to bylo? Kámen.
-Slyšel jsi to? -Jo.
Musím jet hrozně nízko,
takže letos musíme risknout, že občas chytneme nějaký kámen,
protože kdybych jel výš, nesklidím žádné zrno.
Jo, teď sklízíš kameny.
Naštěstí jsme sklízeli i nějaký ten oves.
A nakonec byl čas nažhavit Lambo
a začít s nakládkou.
Zdravím. Už jede. Radši…
Pardon, nevěděl jsem, že to opravdu udělá.
Proboha, Kalebe, co to děláš?
Co to děláš?
Letos nesmíme nic vysypat.
Do hajzlu.
Je to vážně těžký.
Jde špatně sekat, protože je příšerně nízký.
Já vím.
Z kombajnu vycházejí divný zvuky a nevím odkud.
Pojď si poslechnout, jestli to uslyšíš.
Dělá to tohle. Vím, co to je.
Prakticky vzato to dělají tyhle věci.
Tahle je v pořádku.
Na těchhle je vidět, že jsou odřené.
-Ty vole. -Podle mě to bylo tak,
-že jak jsi jel moc nízko… -Jo.
narazil jsi s tím do hlíny a zlomil jsi je.
Do prdele! To je horký jak kráva.
-Sáhl jsi na to? -Hlavně
na to nesahej, protože ti to roztaví…
Potřebuju nářadí.
Dobře. Myslím, že to jde jako po másle.
Máme naloženou polovinu valníku a je 12:05.
Trvalo hodinu, než se Kalebův levný kombajn opět rozjel.
Myslel jsem, že na tomhle poli začneme v 8:00, 8:30 ráno
a v 11:00 bude hotovo.
No…
Naštěstí nás netlačí déšť.
Moment.
Možná nás tlačí.
Nemůže pršet.
Prší.
Sakra. To snad není pravda.
Hele, jde sem déšť, ne? Bude pršet!
Poprvý od pitomýho února.
Zrovna když začneme sklízet.
Co to kurva je?
To je vážně k nevíře.
Řekl bych, že už…
Podívám se na kameru před hospodou.
Prší u hospody?
Je 14 kilometrů tamtím směrem.
Podívejte se. Ty krávo! Vidíte to?
Tohle se sem žene.
Jsme v háji.
Musíme naložit to, co máme, a odvézt to do sucha.
Naložíme to, co jsi posekal?
Jo, dobře.
Do hajzlu, letos nebudeme platit za sušení.
To by bylo absurdní.
Nechceme, aby nám to hodně promoklo.
No tak, dělej.
Řekni, až budeš mít prázdno.
Hotovo, kámo. Můžeš.
Začíná pršet.
Není vidět ani na druhou stranu údolí.
Zatraceně.
Sakra.
Už leje. No tak, honem.
Ne.
Tohle nevyjde.
Do prdele.
Teď ne.
Ne!
Tolik panikařím, že to nedávám.
No konečně.
Déšť bohudík nakonec ustal.
A po třech hodinách hřejivého svitu slunce…
13,6!
Jedeme!
…jsme se opět rozjeli.
Brzy nás čekala perfektní sklizňová pohoda za zlaté hodinky.
Běží přede mnou srnka.
Dělej, prcku, uhni.
Zase se mi vrátil úsměv na rty.
Slunce svítí.
Kombajn funguje, jak má.
Tohle je farmaření.
Pomalu…
Dobrý, dozadu.
Ujde to.
Soustředíš se?
Sype se to vedle!
Musel jsem ho poslat do hajzlu.
Krásná práce, Jeremy.
Krásná práce, myslím.
Sleduješ to, Piastri?
Jen říkám.
Ale přemýšlel jsem.
Když jsme teď sami.
Kdybych se nenechal vyšetřit
a nepodchytili by ten problém brzy,
tohle mohla být moje poslední sklizeň.
Mám naději jen díky tomu, že to podchytili brzy.
Budu tady sklízet ještě mnoho let.
Kámo, chci ti poděkovat.
Tohle je můj sen už od dětství.
Je to splněný sen. Obzvlášť, co jsem tady začal,
začal jsem tu před deseti lety
a letos poprvé sedím v kombajnu a sklízím obilí.
Je to pro mě čest, ale… Jsem nadšenej!
To jsem rád.
Já jsem nadšený, protože to je moje farma.
On je nadšený, protože poprvé sedí ve vlastním kombajnu.
Všichni jsou dnes na Diddly nadšení.
Se západem slunce se Kaleb ozval s dobrou zprávou.
Oves máme sklizený.
Hotovo. A na jedničku.
Uvidíme se zítra.
Jo, ahoj zítra. Děkuju.
Ne, já děkuju tobě. Prima den…
Tedy náročný. Ale zvládli jsme to.
Kvůli suchu byla sklizeň ovsa viditelně menší
než v předchozích letech.
Ale mohlo to být horší.
Mohlo to dopadnout jako u další plodiny, hořčičných semen.
To je všechno.
Propánajána.
Tohle… Abyste tomu dámy a pánové rozuměli,
-měli jsme zaplnit tuhle část… -Jo.
…celkem… Kolik akrů má to pole?
Pět? Šest? O trochu víc.
Má 2,4 hektaru.
-Takže pět akrů. -Jo.
My ale sklidili jen polovinu.
Kterou? Hnědou, nebo žlutou?
-Tu dál. Jo. -Dál, hnědou.
-Žlutá nevzešla. -Nevzešla, jo.
Následující ráno mi sdělili,
že mě budou operovat za šest dní.
Pojď.
A já jsem toužil sklidit ozimou pšenici
OZIMÁ PŠENICE
a jarní ječmen ještě předtím.
JARNÍ JEČMEN
Ale zákon schválnosti…
Okamžitě se opět rozpršelo.
Musíme si to ve vší vážnosti naplánovat…
-Jo, dochází čas. -Dnes se nejspíš nic neudělá
-kvůli počasí. -Jo.
-Takže zbývá… -Teoreticky zítra.
…středa, čtvrtek, pátek, sobota…
V neděli musím do Londýna,
protože v pondělí v 6:30 mám nástup do nemocnice.
A moc bych to chtěl do té doby stihnout.
A ty máš… Má se vám narodit třetí dítě…
Asi koncem příštího týdne.
Ale vždycky rodí o sedm dní dřív.
Ježkovy voči. Takže máme…
V pohodě. Hlavně abych stihl být u porodu.
Ač je to k nevíře, po jednom z nejsušších let
a příliš pozdě na záchranu plodin,
nepřetržitě pršelo celé tři dny.
30. ČERVENCE
31. ČERVENCE
1. SRPNA
Takže až v sobotu
SOBOTA
se Kaleb mohl znovu vrátit s kombajnem na Diddly Squat.
A tentokrát, aby se urychlil
průjezd městem, jsem ho doprovodil.
NADROZMĚRNÝ NÁKLAD
Celé ty roky do mě rýpe, že mám „moc velký“ traktor.
A pak si pořídí kombajn
větší než letadlová loď.
Můžeš projet.
Jedu.
Chcete chleba a ležák?
Pak potřebujete kombajn.
Díky mému profesionálnímu doprovodu jsme byli brzy na farmě…
a chystali se do akce.
Počasí se drží.
Traktor šlape jako hodinky.
Pojďme do valníku naložit pšenici.
Na sklizeň pšenice a ječmene jsem měl pouhý den a půl
před odjezdem do nemocnice.
Ale Kalebův kombajn byl tak obří,
že sklizeň mohl provést v cuku letu.
Tohle je naprosto vrchovatý valník.
Normálně dvě nakládky,
i když s menším kombajnem, ho zaplní ze tří čtvrtin.
Je naprosto plný.
-Tak zatím. -Jeď!
Musíš na to šlápnout, protože bez tebe
to tady asi nezvládnu.
Dobře.
Takže žádné okounění.
Žádné chyby.
Zatraceně, sklopilo mi to boční zrcátko.
Dovnitř.
Jsme tady.
Musím to zrcátko narovnat. Do háje.
Jsem uvězněný v kabině.
Může ho někdo ze štábu přijít narovnat?
Narovnej ho.
To není nejlepší.
A je to. Tady teď budu žít. Žiju v kabině.
Kde jsi?
Jsem připravený. Mám plno. Pojeď.
Chris to zkusí.
Do háje.
Jo, to je zase moc.
Tak jo, teď to nesmím zpackat.
Rychle, rychle. Co tam vyvádí?
Víc do rohu už to nejde.
Vracím se.
Jeď!
Makali jsme několik hodin.
A šlo to hladce.
Dobrá práce.
Zcela profesionální.
Tři čtvrtě na tři. Sobota.
Zítra touhle dobou budu vyjíždět do Londýna.
S příchodem večera nám zbývaly jen dva valníky
do sklizení pšenice,
takže zítra ráno, s brzkým výjezdem a trochou štěstí
jsme mohli stihnout i ječmen.
Ale pak…
„Zkrat na snímači spojkového pedálu.“
Snímač spojkového pedálu, výkon motoru… Je tam kraťák.
Kalebe, máme tu vážný problém.
„Zkrat snímače spojkového pedálu na kostru.“
Takže ti vůbec nejde spojka?
Ne.
Je paralyzovaná.
V zoufalství jsem zavolal Benovi, místnímu mechanikovi přes Lamba.
Dobrý večer, pane.
Ben rychle zjistil, že to nebude rychlá oprava.
-Nejspíš odešel snímač. -Takže jsme… Jo.
Když ale slyšel, jak moc je to naléhavé, udělal to, co dělají farmáři.
Zrušil svoje plány na večer, aby pomohl.
…snímač. Vybrakuju nějaký jiný traktor
na něčím dvoře, aby vám to zase šlapalo.
Nevím, jak vám poděkovat.
Nějak to zase rozchodíme.
3. SRPNA
Přes noc odtáhl traktor zpět na dvůr
a zkusil všechno, aby ho rozchodil.
Budu muset projít
a zkontrolovat každý konektor, drát a řídicí jednotku
odsud, dolů, přes převodovku
až sem nahoru do tohohle rohu.
-Sakra. Fakt? -Jo.
Vím, že na to nejde odpovědět,
ale stejně se zeptám.
Kdy myslíte, že bude opravený?
Kdyby to bylo dnes, byl by to zázrak,
protože musím rozebrat půlku kabiny. Ano.
Dobře.
Ve výsledku na tom stejně nesešlo.
To je, jo…
-Déšť? -To je…
-Pořádně leje. -Jo.
Půjdu si zabalit.
-Nemá cenu tu stát, co? -To ne.
-Stejně nic nesklidíme. -Udělej si pohodlí.
Takže…
-Ječmen. -Jo.
Uvidíme se, až to bude v cajku.
Nedělej si o nic tady starosti, jo?
-Opatruj se. -Neboj.
Liso, dohlédni na něj.
Ne, ona se vrátí. Musí odvážet zrní.
Dobře, ale zavezeš ho tam.
-Zaveze tě tam. -Zítra se vrátím.
-Jo. -Kdybys něco potřeboval…
Nástup mám ráno v šest.
Jo. Můžeme si volat přes FaceTime.
Dám tě dopředu na traktor.
-Dobře. -Jo? Opatruj se.
-Tak zatím. -Uvidíme se pak.
Tak zatím. Zatím, lidi.
4. SRPNA JEREMYHO OPERACE
5. SRPNA LISINO ZAŠKOLENÍ
-Tak jo, pustit spojku. -Jo.
-Pořád popojíždět… -Jo.
…jen dva kiláky v hodině.
-Trochu zatočit. -Jo.
Protože když to neuděláš rychle,
-vzpříčí se. -Ano.
Valník má svou vlastní hlavu.
Musím dělat pravý opak toho, co chce on.
Jo. Dobře.
-Dobrý? -Jo.
To dáš.
Takže, chci jet dovnitř.
Jdeme na to.
A… dozadu.
Špatně.
Vzpříčil se.
Tak jo, kola směřují sem.
To je ono.
Srovnej volant. Srovnej ho. To je moc.
No tak, to dáme.
To je ono. Srovnej volant. Srovnej si volant, Liso.
Cože?
No tak.
Dej se dokupy, Hoganová.
Vidím, že to zvládne.
Jak teď začíná, hele, zmákla to.
Zbývá poslední část. Jak se přiblíží ke stodole,
zpanikaří a řekne si: „Nechci narazit.“
Ty bláho!
To je ono!
Ano!
Zmákla to!
6. – 7. SRPNA SKLIZEŇ JEČMENE
-Krásný výhled, že? -Jo.
Tamhle je Kaleb…
ve svém kombajnu.
Pak mi naloží všechno zrní semhle
a já ho odvezu do stodoly.
Světlo svítí.
Můžeme, Liso?
Budu u tebe za dvě vteřiny.
Sakra. Tak jo, je zabrzděný.
Zkus najet přímo na ten řádek slámy, Liso.
Zatímco my pojedeme.
Určitě?
-Za jízdy? -Jo.
Ano.
Dobře, to zvládnu.
Udržuj valník hezky pod výsypkou.
Zbytek obstarám, dobře?
Zůstaň takhle.
To je ono.
Výborně, Liso.
No hele! Válíš!
Dokázala jsem to!
Točit volantem?
Ano, zatáčíš!
A ječmen je ve stodole.
Mám radost.
Poslední nakládka.
Poctivá celodenní práce je za námi.
Jo, čau zítra. Děkuju.
Propána.
Jsem plný, Liso. Kde jsi?
Co je za problém?
Jo, rozbilo se. Jo, v Lambu.
No jasně.
Projeď, jo.
Poslední cesta, Liso.
Jarní ječmen je sklizený.
Fajn. Vedla sis skvěle.
Lisa je výborná. Nechápejte mě špatně.
Ale chybí mi Jeremyho hlas ve vysílačce.
Bude to znít sentimentálně a tak,
ale nechybí mi jeho um.
Chybí mi tu jako kamarád,
naše práce. Tohle děláme spolu.
8. SRPNA OČKOVÁNÍ OVCÍ
Pojďte sem, děcka. To je ono.
Ne, počkej!
Koza, koza.
Ano. Pojďte, hoši.
Tudy, pojďte.
První jabloň na farmě Diddly Squat.
9. SRPNA HODNOCENÍ PLODIN
Tohle je první pole, na které jsme nasadili AgBota
a na které jsme zaseli míň semínek,
protože spolu soupeřila,
a nakonec to byla nejvýnosnější část pole.
Kdybys měl sto štěňat od jednoho psa,
měla by míň mléka,
zatímco když máš jen deset štěňat,
budou mít lepší mléko.
Co to sakra je? Proč do toho motáš štěňata?
11. SRPNA PŘESUN ZRNÍ
Všechno tohle musí pryč.
Tvrdou pšenici pak dáme sem,
protože jsme museli izolovat krávy s podezřením na TBC tam,
kde normálně skladujeme tvrdou pšenici.
Panebože!
12. SRPNA PŘESUN ZVÍŘAT
Richarde Šunko.
Šikula, Jamesi Kanče.
Ne, podělals to.
Dá se jezdit na oslu?
Jistěže ano. Jsou k tomu určení.
Nedává se na ně náklad?
Viděls někdy Marii a Ježíše? Marie jela na oslu.
Jo, je líná.
Ovce se diví, co to je.
Oslové se taky diví.
Ovce, nechte toho. Ne.
13. – 14. SRPNA SKLIZEŇ TVRDÉ PŠENICE
Kalebe?
Jeremy?
Vrátil jsem se.
Jsi zpátky!
Vidím tě!
Vrátil jsem se.
Moje záda!
To bolelo jak kráva.
Hele, jak tam skáčeš!
Moje řiť!
Jsem zpátky.
-Jak ti je? -Dobře.
-Fakt? -Jsem při síle.
Jak to šlo? Dobrý?
Výsledek se asi dozvím až v listopadu.
Dobře. Budeš muset na krev a tak?
Jo, odebírají krev a tak.
Z prostaty.
-Deset procent nefunguje. -Aha.
-Ta část s rakovinou. -Co to znamená?
Používají takové ultrazvukové…
Namířil jsi někdy lupu na papír, když svítilo slunce?
-Jo, udělá to… -Udělá to flíček.
Nebo je sranda to udělat někomu, kdo se opaluje.
Já bych to nedělal, ale nejsem mladý farmář.
No nic, oni to dělají zvukovými vlnami.
Vezmou zvukové vlny,
namíří je na rakovinu a zničí ji.
Jediný problém je… Víš, kde je prostata?
Jo.
Takhle stát je v pohodě,
i sedět na křesle je v pohodě,
ale když sedíš na sedadle, které dělá takhle…
Je to trochu nepříjemný?
Když jdu ve svém stavu na malou,
doprovází to úpěnlivé kvílení.
Bolí to?
Jo. Měls někdy zavedený katétr?
Kupodivu ne.
-Nedělej to. Není to dobrý. -Jsem obřezaný.
Ano, ale to není totéž.
Jelikož jsem se vrátil na sklizeň tvrdé pšenice,
nebylo potřeba, aby Lisa dál jezdila s valníkem.
Ale tolik se jí to líbilo,
že Kalebovi šlohla jeden traktor
a přijela do práce jako obvykle.
Nikdy jsme ještě oba zrní nenakládali.
Jsme áčka.
Když je teď Jeremy zpátky, jsme béčka.
Tohle mi chybělo.
Tohle je vážně totálně na hovno.
Jo, na vlastní oči vidím, že…
Co říká kombajn?
0,2 tuny na hektar.
-Pětina tuny na hektar? -Jo.
Průměr je šest až sedm, a my máme 0,2.
Ježíši Kriste.
Potrvá mu nejmíň rok a půl, než ten kombajn naplní.
Po celé věčnosti
byl Kaleb konečně připraven na vykládku.
Liso, kde jsi? Za minutu budu plný.
Bezva. Jo, už jedu.
Liso, po tomhle řádku s tím sjeď až na konec, jo?
Rozumím.
Kalebe,
ne že by mi to vadilo, jen mě zajímá,
proč sis vybral Lisu, a ne mě.
Upřímně, jde jí to líp než tobě.
Vážně?
Bezva, Liso. Opět skvěle.
Proboha.
Děláš si srandu. To je všechno?
To bylo všechno. Hrůza!
Počkej chvilku. Tohle pole je hotové?
Jo, tohle je hotové.
Takže jsem byl úplně k ničemu?
Ale díky, žes přijel. Vážím si toho.
Tak jo.
Když jsme přejeli na další pole…
přišel muž, se kterým jsem mohl probrat historky z nemocnice.
Geralde.
Jo, byl jsem na operaci.
Už jen doufat, že se to povedlo. Ještě to nevím.
Ale něco ti povím.
Katétr.
Vážně, to bylo nejhorší.
Jsem ze 70 procent plný, Liso.
Rozumím.
Fakt?
Pokaždý, když tam jdu.
Jo.
Liso, můžeš?
Jo, jedu za tebou.
Moment.
Zatraceně, už zase.
Kaleb a Lisa mě podráželi celý den,
i když jsem se to snažil překazit.
Pojedu celou dobu vedle Kaleba.
Pak bude muset zrní vyložit do mého valníku.
Copak s tím uděláš, Liso?
Moment.
Promiň.
Jeremy chce naložit.
Lisa ho odřízne.
Liso, no tak.
No tak, lidi!
Následující ráno jsem toužil po překládání zrní.
Ale nejdřív jsem musel zkontrolovat zvířecí nemocnici.
Už zase ležíš.
Ale hlavu držíš. To je dobře.
Zvládneš ten zápal plic porazit. Jako já.
Vstávej.
Tak je to dobře.
Endgame.
Hele. Jak se dnes máš?
Hodný býk.
Máš kliku, že to můžeš dělat.
Mně to bez kvílení nejde.
Tak zatím.
Po vizitě jsem se přidal ke Kalebovi a Lise,
kteří sklízeli poslední pole roku 2025.
Přijíždím na pole. Kam mám jet?
Budu tě potřebovat na východě.
Pojedu za tebou.
Jo, podívejte.
Lisa mě už zase předběhla.
-Ahoj. -Ahoj. Dobrý?
Určitě už rodíš?
Jo.
Dobře. Jak často je máš?
Každých pět minut.
Jak často mají být?
Jo. Tak dobře, čau.
Taya rodí.
Děláš si srandu?
Ne.
Sakra, musíš jet.
Ne, ještě ne. Rychle dodělám pole.
Slyšeli jste to?
Ježiš, kámo, blahopřeju.
Věřila bys tomu, že bude dál sklízet,
i když Taya rodí?
Je znát, že je to třetí dítě, a ne první.
Je znát, že je farmář, a ne úředník.
Jak pojede do nemocnice?
Teď má kontrakce po pěti minutách,
takže má ještě trochu času…
Kdo u ní je?
Nikdo.
Občas si plete partnerku s kravami.
„Krávy to zvládnou.“
Jo, protože nemají emoční inteligenci?
A takovéhle věci si nepamatují?
Holky jo, pokud vím.
Počítám, že bude potřeba ještě půl hodiny.
-Jo, taky myslím. Přibližně. -Víš, co budete mít?
Jo, chlapečka.
Máte vymyšlené jméno?
Jo.
Jaké? Jeremy?
Ani za milion let.
Za necelých 30 minut
nastávající otec dokončoval poslední řádek.
A je to.
Sklizeň 2025 dokončena.
A ať už se nikdy neopakuje.
-Hodně štěstí. -Děkuju.
-Mockrát děkuju. -Mazej. Koukej se vrátit.
Pokusíme se vystřihnout tuhle část, kde jsi ignoroval fakt,
že tvoje přítelkyně rodí.
-Hodně štěstí. -Pošlu ti fotku.
Pozdravuj ji. Jo, pošli.
A jméno.
Snad skončíme něčím veselým, narozením miminka.
Za posledních pár týdnů moc veselých momentů nebylo,
tohle bude jeden z nich.
I když byla sklizeň za námi, nemohli jsme odpočívat,
protože jsme museli projít výsledky.
Celá farma byla i nadále uzavřená,
dokud neprovedeme druhý test krávy s podezřením na tuberkulózu.
Nicméně tu byl jeden okamžik, na který jsem se těšil.
Hannah totiž strávila několik týdnů
průzkumem ptačí populace na Diddly Squat…
a nyní měla nachystaná svá zjištění.
Je to americké.
-Celé je to trochu americké, že? -Je, že ano?
Já myslela, že budeme sedět na zemi.
-Na zdraví. -Na tyhle blbosti jsem moc starý.
Tak, máš hotový průzkum ptactva?
-Jo. Chcete znát výsledky? -Ano. Opravdu mě to moc zajímá.
Dobře, tyhle kroužky jsou všichni pěvci.
Obešlas všechny tyhle meze…
-Jo. -…a poslouchala?
Pokaždé, když zaslechnu nějaký druh, co zpívá,
zapíšu si to a pak jdu dál.
-Sýkora koňadra, pěnkava. -Jo.
-Kos. -Jo.
SM, sýkora modřinka?
-Jo. -Červenka.
-Strnad obecný. -Strnad obecný.
Holub hřivnáč, skřivan…
No nic, jde o to, že na průměrné farmě
je asi 20 až 35 druhů ptactva,
a vy máte…
-45. -Jo.
45 DRUHŮ! (BĚŽNĚ 20-35 DRUHŮ)
-Máme tu 45 různých ptáků. -Jo.
Ty kráso!
Ale to na tom není to nejlepší.
-Ty jo, bude to lepší. -Otočte ten papír.
OTESÁNCI Z JEČMENE (STRNAD LUČNÍ)
Tohle je mapa teritoria celé populace strnada lučního
-na vaší farmě… -A tys ho slyšela
-poprvé až tady? -Jo.
Je mi kvůli nim do breku.
Jejich populace klesla o neskutečných 83 až 86 procent.
V Irsku zcela vyhynuli.
V téhle zemi jsou místa, ze kterých úplně zmizeli,
takže tahle oblast je velmi výjimečná.
A když máte víc než deset strnadů lučních,
je to pomalu na trofej.
A my máme jednoho, dva, tři… Máme jich pět.
-Ne, 19. -19?
Máte jich 19.
Takže tohle… Chceš tím říct,
že tahle farma je ve špičce ohledně výskytu ptactva.
Ano. Tohle je na tom úžasné!
Dobře, tak co nám ještě chybí?
Chci vidět hejno špačků, než natáhnu bačkory.
-Dobře, stačí jim říct. -Víš, jak to myslím.
Za jak dlouho natáhnete bačkory?
To nevím.
No, dejte mi vědět, protože to je na dlouho.
-Fakt? -Až na smrtelné posteli,
závěr pořadu.
Můžu vám ukázat ten konec?
Napadlo mě načrtnout a přiřadit jednoho ptáka
k vám, Kalebovi, Charliemu a Lise.
-Z určitých důvodů. -Tak povídej.
Tohle jsi kreslila sama?
Já vím, jsem trapná.
Vás nechám naposled. Charlie. Vypadá jako koroptev polní.
-Je to takový anglický džentlmen. -To ano.
-Má plukovnický postoj. -Jo!
Když stojí, vypadá jako plukovník.
A má dokonale symetrický kulatý obličej
-jako koroptev. -Jo.
Kaleb, má stejný účes a je blonďák.
Na farmě je to takový pán hradu.
Vypadá jako strnad obecný? Nešlo by strnad zrzavý?
Jo, určitě. Přejmenujeme ho na zrzavého.
Lisa, poštolka.
Krásně elegantní, nenechá si nic líbit.
Je jako poštolka.
A pak tenhle.
Skřivan.
Národní poklad a kecal.
Slyšíte je po celé farmě, jsou hrozně ukecaní.
Skřivan, to se mi líbí.
-Jo. -Jen národní poklad asi ne.
-No… -No nic,
děkuju ti za to, Hannah. Mám z toho upřímnou radost.
Díky, že jste mě pozval na farmu.
Jako na povel. Zrovna začali zpívat.
Kdo?
Skřivani.
Volají. Říkají: „Díky, Jeremy.“
Bohužel mi radost z ptactva na farmě moc dlouho nevydržela.
Brzy byl totiž čas otestovat naši březí krávu
podruhé na tuberkulózu…
což měl udělat Dilwynův společník Sam.
Dobré ráno, Jeremy.
Same. Dilwyn je pořád pryč, že?
Dilwyn je pryč.
Sam nám nejdřív připomněl současná omezení ohledně TBC.
Když dnes půjde,
zbytek stáda se bude muset otestovat za měsíc znovu.
A pak nejspíš znovu za šest dní. Takže…
Vaše farma je do té doby uzavřená.
Jsem přesvědčený, že ten test je trochu nepřesný.
Proč myslíte?
-Máte u sebe tu pinzetu? -Jo.
Takže máte bulku a uděláte tohle.
-Tady je bulka… -Jo.
…na krku krávy.
Vy k ní přistoupíte a zmáčknete ji. Jo?
A pak vám to ukáže, jak je velká, protože tady to měří.
-Jo? -Jo.
Ale když to zmáčknete hodně nebo málo, dostanete jiný výsledek.
A kráva se u toho takhle ošívá, když to měříte.
Vy pak jen řeknete: „No, je tu…“
Stačí rozdíl jen jednoho milimetru…
Musíme utratit krávu, zavřít celou farmu,
a takhle se to měří.
Vyžaduje to hodně cviku.
Pořád si myslím, že je to trochu nepřesné.
Nicméně jsme ten test museli podstoupit.
Je to moc hezká kráva.
A čeká dvojčata.
Jak dlouho je březí?
-Kdy má termín? -Pět měsíců.
Kdy to zjistíme?
Asi za minutu.
-Bože, podáš mi to? -Dobře.
Hodná holka.
Mrknu se do tabulky.
Dnes jsem změřil obě bulky, horní i spodní.
Tohle je z posledně?
Jo. Z posledně. Sedm a devět.
Sedm milimetrů, devět milimetrů.
Teď jsou 11 milimetrů a 14 milimetrů.
Podívám se do tabulky…
Je…
Opět je NR.
-Ne. -Cože?
-Co to znamená? -Neprůkazné.
Pardon. Opět neprůkazné.
Zůstane ve stodole?
Ne. Tohle…
Znamená to, že bude muset pryč,
protože má dvakrát neprůkazný výsledek.
-Jo. -Je to určitě…
Jo, neprůkazná je dvakrát. Takže se bere…
Bude muset na jatka, i když je neprůkazná?
Jo, dnes se bere jako reaktor.
-Problém, co máte… -To je…
Vůbec těmhle pravidlům nerozumím.
Připadá mi to jako nerozhodný soud.
Je to šest ku šesti, soudce pak přijde a řekne:
„Je to neprůkazné, takže vás popravíme.“
To je…
Přesně tohle se tady děje.
-Můžu se na něco zeptat? -Jo.
Můžeme si ji tu nechat, dokud neporodí?
-A budou mít ta telata TBC? -Dobrá otázka.
Proto jsem se ptal, jak dlouho je březí.
Kdyby byla v posledním měsíci, dali by vám možnost
si ji tu nechat do otelení.
Ale je březí jen pět měsíců,
takže ji odvezou na jatka.
Do prdele.
-Doufal bys… -Co to… A vážně…
Ježíši Kriste.
Proč lidi farmaří?
Proč?
Tak jo. Díky, Same.
Druhý den ráno jsem se připravil na další obávaný okamžik.
Charlie už měl totiž bilanci naší suchem sužované sklizně.
Takže… Tohle jsme očekávali.
Třicet sedm tisíc liber.
Taková byla předpověď.
Ale není v tom započítaná cena za pronájem AgBota,
RoboDroida ani instalace tohohle systému, že?
-Ano. -Je.
Takový jsme předpokládali, že bude zisk z farmaření.
Třicet sedm tisíc osm set liber
sis myslel, že bude…
-Jo. -To by byl celkem dobrý rok.
Když to otočíš…
Náklady na letošní hospodaření
činí 5 152 liber.
To je jeden způsob, jak to říct.
„Jeremy, prodělal jsi 5 152 liber.“
Jo.
-A souvisí to s počasím. -Jo.
Máme o 30 % méně pšenice, než sis myslel,
-kvůli suchu. -Jo.
Máme o 40 % méně ječmene,
o 45 % méně tvrdé pšenice, než jsme plánovali.
Úroda byla slabší.
Je to hrozně deprimující, Charlie.
-Je to deprimující. -Jo.
Bylo to dost deprimující první rok,
kdy jsme vydělali 144 liber,
ale farmaříme šestým rokem
-a proděláváme 5 000 liber. -Jo.
A letos jsme to dělali fakt dobře. Čelili jsme…
To mě na tom rozčiluje, víš?
Se vším tímhle, se vší technologií, co jsme použili…
Přesně. Plodiny se zasely skvěle.
Precizní setí, precizní hnojení.
Věděli jsme, kde je dobrá a kde špatná půda.
Vyvážené živiny.
-Všechno… -Jo.
-…bylo do puntíku. -Jo.
-Takže i když uděláš všechno… -Jo.
-…správně… -Jo.
…a použiješ tu nejlepší a nejmodernější technologii,
-proděláš 5 000 liber. -Jo.
Jen proto, že 15 týdnů nepršelo.
Teď ti budu muset dát 70 000 liber ze svého,
abys nakoupil osivo
-a hnojivo na příští rok. -Jo.
A počasí to zas klidně může všechno zničit.
-Vlastně… -Sázím 70 000 liber na to,
že příští rok bude hezky.
Potřebuju 75, protože jsme 5 prodělali.
Dobře, Charlie. Díky, že ses zastavil se svými povzbudivými zprávami.
Myslel jsem, že budeme na nule, ne že proděláme.
No…
Podívej se na to z lepší stránky.
Nemusíme Rachel Reevesové dávat peníze.
Slabá úroda běžně uzavírá
výčet špatných zpráv uplynulého roku…
ale tentokrát ne.
Museli jsme totiž ještě poslat naši březí krávu s TBC na jatka.
-Tady je čerstvě narozená. -Jo.
Tady je čerstvě narozená.
Byla to… Je to naše první kráva
a pamatuju, že jsem si ji vyfotil.
-Bože, je pohledná, že? -Jo.
-Je nádherně… -První tele na Diddly Squat.
-Pojmenovali jsme ji Poppy. -Jo.
Tak jo, v klidu.
Nejde mi to do hlavy.
Podle mě je ten systém špatný.
Na covid vyvinuli vakcínu za 12 měsíců
-od prvního výskytu? -Jo.
Tuberkulóza skotu tu je po staletí.
A zatím na ni nic nevymysleli. Tomu nevěřím.
Když jste 65letý farmář, co chová krávy na maso nebo mléko,
s TBC skotu jste vyrostli.
Přijde, odejde,
přijde, odejde, a tak nějak si na to zvyknete.
Ale pro mě je to nové.
-Pro mě je to nové. -Je to blbej pocit.
A… Ne, nejde o to, že to je blbý.
-Ne. -Jsem naštvaný,
protože tohle nehodlám přijmout.
Nehodlám přijmout, že testování je účelné,
a nevěřím, že jatka jsou řešením.
A nevěřím, že věda nedokáže vymyslet vakcínu pro krávy.
-Ničemu z toho nevěřím. -Jistě to nějak jde.
-Je to pro mě nové. -Jo.
Protože všichni, ty, a dokonce i ty ve svém věku,
a každý chovatel krav, se kterým jsem mluvil, říká:
„Tohle už prostě k farmaření patří.“
A já tu stojím coby nováček a říkám:
„Jak je to možné? Jak?“
Trápení v izolační ohradě ještě nebylo u konce,
protože navzdory všem lékům
se naše nemocné tele neuzdravovalo.
Takže jsme museli povolat dalšího veterináře, Charlotte.
Dnes jí není moc dobře.
Je vidět, že má svěšené uši a…
Zrychleně dýchá, začala kašlat a…
Myslíte, že se už s něčím narodila?
Už jsme totiž vyzkoušeli vše a udělali vše, co se dalo.
Vypadá to na selhání pasivního přenosu,
což v podstatě znamená…
U lidí je to tak, že dostávají všechny bílkoviny a protilátky,
které rozvíjí imunitní systém,
-už v děloze… -Ano.
…zatímco krávy je získávají jen z mleziva,
což je první mléko.
Takže asi měla těžký start do života.
Ostatní telata
-jí sebrala mlezivo? -Jo.
Když to zjistila nebo byla dost silná tam jít…
-Jo. Prošvihla ho. -Nebyli tu… Sakra.
Znamená to, že si nedokáže vybudovat imunitu
proti žádnému bacilu.
Tak i když jí podáváte antibiotika a léky proti bolesti,
nebude s tím bojovat.
Co tedy bude dál?
Upřímně by bylo nejlepší ji dál netrápit
a provést eutanazii.
Moc mě to mrzí.
Jak se provádí ta eutanazie?
V podstatě se předávkuje sedativy,
takže jí to zpomalí dech a srdeční tep,
až se nakonec zastaví.
Jak ale bude reagovat její máma?
To je různé.
Někdo zastává názor, že by u toho měla být, aby věděla, že je konec.
Pojď sem, zlatíčko.
Ahoj, broučku.
Hodná holka.
Hodná holka. To je ono.
-V klidu. Tak jo. -A je to.
Chudinka malá.
Pojď sem, broučku. Já vím.
-Hodná holka. -Přidržím jí hlavu.
-Výborně. -Tady.
Odhrnu jí ucho.
Jste připravený?
Jo.
Ach jo.
Tak jo, zlatíčko. Hodná holka.
Obrátím ji na druhý bok
kvůli injekci do druhé žíly.
Hodná holka.
Je pryč.
-Je pryč? -Jo.
Šikula, maminko.
Výborně. Nikdy to není lehké.
-Mockrát děkuju. -Nemáte zač.
-Díky. -Opatrujte se.
Ačkoli se zdálo, že není co oslavovat,
parta z Diddly Squat se sešla na poli zvaném Big Quiet…
na náš tradiční závěrečný piknik.
Tentokrát jsme si pochutnali na britských pizzách z naší hospody.
Tady máš. Dej si pizzu, Geralde.
Kdo si dá masové kuličky?
Když jsme poté dojedli,
začali jsme probírat náš annus horribilis.
Začátek roku jsem zahájil s nemocným srdcem
a končím ho s rakovinou.
Mezitím přišla Rachel Reevesová,
pak přišlo sucho,
žalostná úroda
a teď tu máme TBC.
Nevím, jak dopadly výsledky TBC.
Jak to dopadlo?
Ta s těmi dvojčaty?
-Ta s dvojčaty. -Ne.
Upřímně, všechno, Geralde, celý rok.
Je to poprvé, co naše farma prodělala.
-Fakt? -Jo.
Můžeme se sice babrat…
v tom špatném, co se na farmě stalo,
ale myslím, že teď, na konci dalšího roku,
bude lepší soustředit se na to dobré, co nás potkalo.
-Štěňata? -Štěňata byla dobrá.
-Jo. -Měla hodně štěňat.
-Jo, vedla si dobře. -Výborně.
Kaleb má miminko.
Další miminko.
-To je dobré? -Miminko?
Já přidám EasyCare ovce.
Ty jsou dobré, jo.
Dokonce sis je koupil. Ty, cos tvrdil:
„Nemám ovce, žádné nechci.“
Ne, ovce nesnáším. Podle mě jsou debilní.
-Ale EasyCare ovce jsou úžasné. -Jo.
Jehňata plemena EasyCare jsou prima.
-Fakt dobrá. -Jo, dobrá.
Ne, tohle bylo dobré.
Podzemní mapování bylo velmi užitečné, podle nás.
A pokud bude některý rok pršet a svítit slunce,
ne jen jedno, nebo druhé,
budeme to moct smysluplně zhodnotit.
Takže to bylo dobré.
-AgBot byl dobrý. -Fakt?
-Jo. Vím, že ty ho nerad. -Proč?
Fandím mu.
Tak hele, nacházíme spoustu dobrého.
Ještě něco?
-Kdy se dozvíme, jestli léčba zabrala? -Co?
Nevím. Čeká mě odběr krve. Dozvíme se to po odběrech.
Ale až za několik týdnů.
Hlavu vzhůru, nejspíš to zabralo.
Jeremy!
Když jsi odjel, bylo mi úzko.
Říkal jsem si, kam budu posílat fakturu.
Přesně.
Ahoj.
Ne, ani to neztichne.
Ani to neztichne.
Jak u toho vypínáš zvuky, Geralde?
Chtěl jsem říct, že to nejde vypnout.
Zabalíme to?
Technologie.
Do prdele práce.
Abych byl upřímný, v tu chvíli jsme pořad ukončili.
Ale následující ráno jsme štáb povolali zpět,
protože Charlie měl nějaké novinky.
Přišel mi dopis.
Pitevní zpráva té krávy.
Jo.
Co mám najít?
Malý rámeček.
Jsou tam tři slova.
„Bez viditelných lézí.“
Jo. Takže…
Takže neměla TBC.
Mluvil jsem s veterinářkou,
která pracuje pro APHA, v podstatě pro DEFRU.
Řekla: „Odebrali jsme vzorky,
„ale nic nepotvrdilo, že by měla tuberkulózu.“
Takže mou březí krávu zabili bezdůvodně.
Slyšel jsem o tom od farmářů.
Tedy ne ode všech, ale hodně jich říkalo,
že jim zabili krávy, které neměly TBC,
-a teď se to stalo nám. -Jo.
Znáš ten výraz „vře mi krev“? Tak moje vře.
Já jen…
Člověku je z toho úzko, co?
-Ale… -Znamená to…
Znamená to, že na farmě TBC nemáme.
Že jsme volní.
Ne, pořád jsme zavření.
Pořád jsme v procesu.
-Pořád probíhá… -Takže…
Zabili mi krávu.
-Jo. -Moji březí krávu.
Podívali se do mé březí krávy, zjistili, že nemá TBC,
a místo aby napsali: „Dobře, můžete pokračovat,“
teď říkají, že nemůžeme…
-Že musíme být… -Uzavření?
Jo, během 60 dní proběhne další test.
-A pokud… -Kdo šéfuje DEFŘE?
Co to s nimi je?
No…
hůř už být nemůže.
O 4 DNY POZDĚJI
ZÁCHRANNÁ SLUŽBA
Pátou sérii jsem zahájil z nemocničního lůžka.
Jsme na konci páté série a zase jsem na nemocničním lůžku.
Léčba se trochu zvrtla, abych tak řekl.
Tak si tu chvíli pobudu.
Musíš lačnit? Musíš. Vidím ceduli.
Musím lačnit, jo. Nevím, co se mnou bude.
Ale hele, chtěl jsem říct…
jestli to dopadne dobře, uvidíme se v šesté sérii.
A jestli ne, tak se neuvidíme.
Opatrujte se.
Vždy ber život z té lepší stránky
VIDĚLI JSTE…
Vždy ber život z té lepší stránky
DILWYNA
Když život zdá se, že zpitoměl Na něco jsi nejspíš zapomněl
A to smát se a usmívat A tančit a zpívat
Když se cítíš mizerně Nehloupni, pitomče
Našpul rty a zahvízdej To je ono
CHARLIEHO
Vždy ber život z té lepší stránky
No tak
GERALDA
Vždy ber život z té lepší stránky
LISU
Neboť život je k smíchu A smrt má poslední slovo
Před oponou musíš vždycky stát Pěkně s poklonou
Zapomeň na hříchy Úsměvem obšťastni diváky
KALEBA
Užij si to, druhé šance nejsou
MIMO PROVOZ. POUŽIJTE WC V HOSPODĚ!
Vždy ber smrt z té lepší stránky
Než vydechneš Úplně naposledy
Život stojí za starou belu
A JEREMYHO
Když se na to podíváš
Život je k smíchu a smrt je jen vtip Je to tak
V
Uvidíš, že je to jenom show Tak je cestou nech se smát
CLARKSONOVA FARMA
Nezapomeň, že naposled Smát se budeš ty
A
Vždy ber život z té lepší stránky
A…
PŘIVÍTEJTE…
ASHTONA
Vždy ber život z té lepší stránky
No tak, Briane, hlavu vzhůru!
Vždy ber život z té lepší stránky
Stávají se i horší věci, víš?
Vždy ber život z té lepší stránky
Co můžeš ztratit? Na začátku jsi neměl nic
A zas nebudeš mít nic Co jsi ztratil? Nic
Vždy ber život z té lepší stránky
Z ničeho nic nevzejde Víš, co se říká
Vždy ber život z té lepší stránky
To je ono, vidíš? Film už končí
Překlad titulků: Tereza Beránková
Kreativní dohled: Ludmila Vodičková