CLARKSONS GÅRD
KAPITEL 22 SVAMPBRUK
Nu när sommaren var på gång
var det dags för ett av de roligaste jobben
på gården.
Att släppa ut korna i hagen
efter deras vinter i ladan.
Vi tar fyra på släpet och sen kör vi ut till kohagen.
Japp.
Öppna grinden.
Jag gillar att jobba med dig nu.
- Gjorde du inte det förut? - Nej.
Ut med er. Duktiga kossor.
Gå nu.
- Ut. - Ja.
- Gå nu. - Så där ja.
Gå nu.
Okej.
Åker du själv? Jag hämtar fyra till.
Det här är min favoritdag, kosläppet,
för de blir så glada.
Efter fem, sex månader instängda i ladan.
Plötsligt har de frihet, allt gräs,
och de liksom säger: "Jag minns!"
Jag kom till kohagen
och mindes så väl hur vi gjorde.
Titta på dem! Lyckliga kor! Fria!
Så där ja! Så lyckliga.
Jag är fri och ute.
Nu släpper vi ut rovdjuren.
Vänta.
Så, ni är fria. Spring nu.
Var det allt?
Varför springer ni inte?
Ni ska dansa runt och vara lyckliga.
Era otacksamma skitstövlar.
Efter den besvikelsen gick jag för att inspektera mina rymdpenisar,
och väntade mig mer besvikelse.
Jag ska optimistiskt ta med...
...en... två lådor.
Två lådor till mina svampar.
Ta på mig Darth Vader-utstyrseln.
Mina gummihandskar.
Jisses! Herregud!
Titta på dem.
Och dem.
Det är fantastiskt.
Titta på skönheterna, titta.
Det här kan faktiskt funka.
När man plockar dem,
ska man vrida runt så...
Det är inte rätt.
Jag ska äta svamptoast ikväll.
Efter att ha satt svampen i lådorna...
GÅRDSBUTIK
...skyndade jag mig till gårdsbutiken innan den öppnade.
- Lisa? - Ja.
- Jag har goda nyheter. - Jaså?
- Vad fina. - Eller hur?
- Vad är det för sort? - Ostronmussling.
- Herregud. - Jag gjorde en skylt.
GÅRDSODLAD SVAMP
- Vi säljer dem per ask. - Japp.
Hur mycket för en ask? Tre eller 3,5 pund.
- Japp. - Vi visade dem sen för Scott,
kocken i butikens hamburgervagn.
- Titta här. - Wow.
- Visst är de fina? - Är de odlade på...
- Ja! - Vi odlade dem och kommer att ha
- regelbunden tillgång på svamp. - Runt 18.
Vi kan ha svamptoast till frukost.
- Ja, svamptoast. - Fantastiskt.
Alla vill ha svamp på toast.
Vi kan göra svampketchup
om du har mycket över.
Bra.
- Ja. - Svampsoppa?
Vad du vill.
- Svampyra. - Veganburgare.
- Ja. - Till slut...
Inte veganskt.
Ja.
Vad har du gjort?
Vad är fel?
Nej. Vad är fel?
- Mår du bra? - Okej, är du...
Gråter du eller skrattar du?
Vi vann vår överklagan.
Lägg av.
- Va? - På riktigt?
- Ja. - Härligt!
Herregud!
- Bra gjort. - Vi vann överklagan. Wow!
Herregud! Berätta, berätta.
- Kom igen. - Jag har just börjat läsa.
Bra gjort, hörni.
- Herregud! - Gud!
- Bra gjort. - Jag var så orolig.
- Det är ett långt dokument, men... - Oj, det var saftigt.
"Punkt 41, jag ska
för tydlighetens skull..."
Det är planeringsinspektören.
"...korrigera anklagelserna om att få bedriva jordbruk
med både jordbruk, café, restaurang,
gårdsbutik, parkering och toaletter."
- Jisses. - Vi fick hela härligheten!
- Alltihop. - Ja.
Vi är inte... Vi verkar inte... Det är över.
- Vi får inte ha en restaurang där. - Det är okej.
- Ja. - Men vi kan ha den här.
- Fantastiskt. - Och vi får ha ett café där.
Får vi?
- Om det regnar... - Det största "dra åt fanders"
nånsin till fullmäktige...
Herregud! Jag har varit så orolig.
- Det är underbart. - Men också förnuftigt.
- Så klart det är. - Jag vet.
Fullmäktige hade...
- ...och en inspektör... - Tror du att de överklagar?
- Det tror jag inte. - Och slösar på allas pengar.
Inspektören har tagit... Hur lång tid?
- Fyra månader? - Ja.
Han gjorde inte ett misstag.
Vi är säkra nu och det verkar gälla i tre år.
- Det är okej i tre år. - Ja.
- Vi är tillbaka. - Scott kan göra vad han vill.
För tusan!
Lisa beslöt att fira segern över fullmäktige
genom att bjuda in alla smala, blonda Oxfordshirevänner,
för lite getyoga.
Nästa position, håll ihop
och dra skulderbladen bakåt, öppna bröstkorgen.
In i krigare tre-positionen.
Håll höfterna fyrkantiga, axlarna fyrkantiga.
Tryck sen...
Det var säkert mycket modernt,
men jag hade inte köpt getterna för att använda dem till rekvisita.
Jag köpte dem för att förstöra mina taggsnår.
Nåt som de förhoppningsvis kunde göra nu.
Men vi kunde bara flytta dit dem om de var tillräckligt stora.
Okej.
Vet du vad vi ska göra?
Vi måste väga dem.
- Och om de väger för lite... - Japp.
Om de väger mindre än 17 kilo, sprejar vi med rött.
- Inte hela. - Sjutton kilo?
Ja. Och om de är redo att flytta ut, blir de grönsprejade.
Vi hoppas på det, för Lizzie
ska hämta mjölkmaskinen.
De äter fast föda nu.
- Hur får vi in dem i selen? - Här, titta.
Du vet hur du går i den.
Okej, vi tar en tjock.
- Sluta äta mina jeans, - Fort.
Sluta! Nix.
Sluta!
Okej, det är 96.
- Nej, 96 vadå? - Pound?
- Nej, du... - Kilo.
Det är inte 96 kilo. Det är tyngre än jag.
- Okej. Grön. - Så...
- Släpp inte förrän vi sprejat. - Ja.
Nej, bara spreja. Det går bra.
Nej, släpp inte, ta tillbaka den.
Den lossnar.
Vänta, jag ska bara... Herregud!
- Vi blir nog här i dagar. - Det räcker.
Sluta.
- Det funkar inte. - Det är så tungt.
- Du måste in i mitten. - Jag ser.
Den här hostade
- och kräktes överallt. - Ja.
Bort. Bort!
Den här väger 16 kilo med två ben på golvet.
- Det stämmer inte. - Det är definitivt över 17.
Mitt i denna festival av inkompetens...
Kom igen.
...kom Lizzie, getexperten.
Hej, Lizzie!
Vad gör ni?
Väger dem.
- Hur går det? - Inte så värst bra.
- Vilken överraskning. - Vad sa vi, 18...
- Ja, men vi märkte den inte. - Jo.
- Gjorde du? - Ja.
Finns det ett lättare sätt?
Ja, man kan till exempel använda vågen.
Det rekommenderar jag.
Hur får man en get att stå på en våg?
Han står där. Det går bra.
Så den är elektrisk och inkopplad?
Ja, det är klart. Stå vid skärmen.
- Japp. - När jag ställer honom där
borde du se vikten.
Ja, 19,46.
- Så där ja. - Så, hur...
Det gjorde riktigt ont.
Du blir vägd nu, för du är en hemsk get.
Milde himmel.
Här är en tjockis.
Wow, 28,66 kilo.
Nästa gång, om du placerar handen...
- Ja, jag gjorde fel. - Ja.
- 23,92. - Ni har fått fina,
stabila, friska getter.
- Vi är nöjda. - Vi är mycket nöjda.
Ni har gjort ett bra jobb.
Alla de här pojkarna väger säkert över 17.
- Japp. - Och...
- Redo att åka ut. - Mycket redo.
Ja.
Innan vi flyttade getterna till deras campingplats,
var det nåt jag måste reda ut med Lizzie.
Jag har hört... Jag läste i min bok
att om de rymmer så är de...
Jag menar, det skulle vara därför...
Bort.
- Om man får... - Sluta.
Om man stängslar fel, blir det katastrof.
Då kan man aldrig hålla dem instängda. Aldrig nånsin.
För de är så smarta.
Om de börjar rymma är det över.
Helvete!
- Jag tror den försöker. - Jisses!
Okej.
- Förlåt, vad sa du... - Så.
...om stängselkatastrofer?
Det kan vara en katastrof om man inte gjort rätt.
Så...
- Vill du ha en suspensoar? - Ja.
- Han behöver det. - De vet det.
- De vet det verkligen. - För jag kastrerade dem.
- Det gör ont. - Lisa slipper.
Nej, inte igen.
Gör inte det igen.
Bort!
- De som var så gulliga. - De var så små och gulliga.
Och nu äter de allt.
- Men om en kommer ut... - Ja.
Vad för skador kan de göra?
Förutom att sparka folk i kulorna?
Vi hade en riktigt jobbig grupp för flera år sen
och de gav sig på alla våra träd,
de sprang genom två åkrar för att nå fruktträden.
De kan ge sig ut på vägen och orsaka olyckor.
Eller äta era chilis. Jag vet inte hur många...
- Nej. - ...men de skulle gå genom plasten.
Horn och växthusplast är ingen bra idé.
- Så vi måste vara försiktiga. - Det måste ni verkligen.
- Gud, kan du tänka dig... - Titta på Joe, han har problem.
- Han är vårt lockbete. - Han juckar!
- Jag tror den gillar dig. - Inget är heligt.
Vi visade sen Lizzie hagen där getterna skulle bo.
Om jag lämnar det, blir det helt övervuxet.
Ja. De tar bort det värsta.
Och hon tog alla chanser
att återkomma till ämnet hur de kunde rymma.
Måste de ha nåt att klättra på?
Vi brukar inte ge dem grejer utomhus,
för de rullar in dem i elstängslet
- och rymmer. - Nej.
- Jo. - Är det som Stalag Luft III?
- Ja, faktiskt. - Så de...
Spola tillbaka. Om vi tar hit träleksakerna som de har nu...
- Ja. - ...så rullar de dem
till stängslet och hoppar upp.
Ja, vi har sett det med stora oljefat,
att de rullar dem.
Det blir kortslutning eller så hoppar de.
- Nej. - Inte coolt.
De skulle absolut hoppa upp på grishyddan
och över stängslet
- på några timmar, om de var där. - Ja.
- Jisses. - Smart, eller hur?
De är intelligenta. Undervärdera dem inte.
Medan vi undrade om en get kunde hoppa över stängslet på motorcykel,
hade Kaleb och Charlie en mycket bättre dag i London.
De hade blivit inbjudna för att prata med premiärministern
om hans Back British Farm to Fork-initiativ.
Med tanke på hur viktigt mötet var, träffades de i ett café för att prata.
Så, idag.
- Ja. - Det är många där.
- Det är stort. - Ja.
Jeremy sa: "Kaleb, om du vill ha samtalsämnen,
bara säg till Ricky att han snart inte är premiärminister."
- Rishi. - Rishi.
Presidenten... premiärminister, förlåt.
Det blir ju bra. Jag kommer att säga:
-"Hej, presidenten." - Jag ska spruta,
kom och träffa mig i helgen.
"Du blir inte premiärminister nästa gång."
Vad ska du prata om? Vad fokuserar du på?
- Jag ska prata om unga bönder. - Bra.
- Unga som börjar med jordbruk. - Ja.
Man kan inte odla på sin egen gård.
De är så dyra och allt är i ett system.
Ja. Jag fick en offert på en traktor igår.
- Ja. - Efter rabatt
- kostar den 205 000 pund. - Hemskt.
Jisses, vi måste gå.
Vi blir sena.
Trafalgar Square.
- Jag körde här. - Ja.
Jag glömde att blinka i korsningen.
- Jaså? - Ja.
Där är Nelson.
Vem är Nelson?
Han var amiral.
Rätt så högt upp.
Han vann en strid. Vad tittar han på?
Vad?
- Ser du flaggorna... - Ja.
Det är Admiralty Arch.
- Okej. - Han tittar på bågen,
där det finns många skepp.
Och han tittar på det?
Han ledde slaget vid Trafalgar mot fransmännen.
All cement för att bygga en man som tittar...
"Jag älskar London", glöm det.
Jag ska trycka på knappen.
Tryck du.
VÄNTA
Vart ska vi?
- Vi ska längs Whitehall, som är... - Vad är det?
- Det är en väldigt... - Vet du vad?
Bara gå.
Vi är framme vid Whitehall. Det är här det händer.
Vad händer?
Landets styre. Kabinettet.
- Vad? - Vet du vad kabinettet är?
- Nej. - De är de...
...viktigare ministrarna.
Jobbar de alla där inne?
Jag vet inte vad klockan är.
Elva minuter över nio.
Vi är lite tidiga. Vi väntar.
Gomorron.
Försöker du få folk att säga "god morgon"?
Ja. Gomorron.
- De tycker du är en knäppgök. - Jag säger bara gomorron.
De vill inte prata.
Snart var det dags för dem att gå in genom den kända svarta dörren.
Redo? Måste vi knacka?
Ja, knacka du.
Jisses. Okej.
Vadå? Knacka.
Ursäkta?
- Kommer du inte in? - Okej.
- Hejsan. Är det bra? - Hur mår du? Tack.
Bara ett tips,
om du knackar lika högt igen, kastar jag ut dig.
Vad sa du?
Knacka inte så högt.
Förlåt, vi är bönder.
Bryr mig inte.
- Okej. - Okej.
Inte jag.
- Okej. - Det är okej.
Där fick vi.
Medan Kaleb och Charlie blev utskällda
av Downing Streets dörrpolis...
- Kom igen, getter, in med er. - Kom igen.
...flyttade Lisa och jag äntligen getterna till deras nya hem.
Tanken är att det här är deras träningshage.
- Japp. - Och de bor här
tills de har ätit alla bladen av slidet.
- Okej. - Sen flyttar vi ner dem
och tanken är att deras munnar
- vänjer sig vid... Ja, precis. - Blir härdade.
De får härdade munnar. Men ser du snåren?
Det är dem jag vill att de ska äta upp.
Ja.
Så när de börjar på snåren
blir det intressant för mig.
Det är det jag vill ha bort.
Men före allt det, måste vi gå igenom det otrevliga,
men nödvändiga jobbet att vänja dem vid elstängslet.
Ut med er.
De kommer ut.
- Det vita stängslet är svag ström. - Ja.
Och det orange är starkström.
Se vad de funderar. "Jag kan rymma här.
Hörni, följ efter mig.
Vi kan fort hoppa över."
Var det en elchock?
Nej, de äter stängselstolpar.
"Okej, nu äter jag inte stängselstolpar mer."
Förlåt.
Inte roligt.
- Nej, det är svagt, titta, de... - Inte roligt.
Borde inte skratta.
Jag är inte road.
Jag gillar inte att se djur ha ont, men de måste lära sig.
Och snart hade de förstått.
- Se på dem nu, alla i mitten. - Ja.
Deras flyktplan är förstörd på grund av min säkerhet.
Ät.
Härda era munnar,
- så kan ni äta taggsnåren sen. - Häråt.
Tillbaka på gatunummer 10,
deltog Charlie i en intellektuell tankesmedja.
Men du gick igenom listan på bidrag.
- Och har inte listat alla. - Nej.
- Och alla system. - Nej.
Som bonde behöver men en Fil.dr. för att fylla i bidragsblanketter.
Ute i trädgården var president Ricky i full gång.
- Mitt största... - Hur mår du? Rishi.
- Detsamma. - Vad har du?
- Kommer det från gården? - Ja.
- Vi har en Fenland Flag-korv. - Okej.
Vår traditionella slaktkorv,
- vår fina Bramblebee. - Ja, det är...
- Vi har bacon också. - Herregud! Det luktar...
- Vi har suttit i möte där uppe. - Det är nog det.
Kabinettet är där uppe och alla blev så distraherade
när de kände den goda lukten.
Titta här.
Sen i själva kabinettet...
- Hur mår du? - Trevligt.
...fick Kaleb träffa premiärministern.
- Tack för att du kom, Kaleb. - Hur mår du?
Och det var hans stora stund för att prata om att attrahera unga bönder.
- Mår du bra? - Bara bra, tack.
Du har fint hår.
- Jag? - Ja.
- Det är fint! - Har du hört nåt annat?
- Det var bara en kommentar. - Jag gillar hår.
När samtalet flyttade utomhus
pratade Kaleb om unga bönder.
Jag tänker på det hela tiden.
Men han drog ut på det ganska länge.
Bonde är inget jobb.
- Det är en livsstil. - Ja.
Det finns inget annat sätt. Det är en livsstil.
Man vaknar inte och: "Jag måste till jobbet"
Jag vaknar aldrig och säger:
"Jag måste till jobbet idag."
Halvvägs genom dagen
äter du lunch och säger: "Jag vill åka hem."
Jag vaknar och säger: "Vad ska jag göra idag?"
Igår... dagen innan,
mjölkade jag kor på morgonen
och sen tog jag ensilage.
GODE GUD, KOM TILL SAKEN
Ingen dag är den andra lik.
Alla borde ha en dröm.
- Ja. - För en dröm är nånstans att vara.
När man uppnått den drömmen om två, tre år, så är man klar.
JAG HAR ETT LAND ATT STYRA
Ta en ny dröm.
Drömmar funkar inte om man inte...
Medan Kaleb satte tvärstopp för landet,
hade Lisa och jag åkt till svampbunkern
för att se om fler dykt upp.
För tusan!
- Herregud! - Har de inte vuxit?
- Herregud! - Vad är fel?
Vad i...
Titta. Vad många vi har. Tusentals och...
Herregud! Så de där är dem.
Det är otroligt.
Jösses!
- Wow. - Jisses!
De här är klara.
De är väldigt klara.
Okej.
För 24 timmar sen fanns de inte.
Jag vet.
Och varifrån kommer materian som gjorde dem?
- Jag vet inte. - På 24 timmar?
Titta på...
Du måste börja sälja svamp.
Dessutom hade de spektakulära lion's mane-svamparna dykt upp.
Wow!
Som om en tvättsvamp har parat sig med en blomkål.
Och det är en svamp.
Mannen sa att han tycker att de är rymdpenisar.
De ser ut som om de kommer från rymden.
Inte en chans att vi kunde ta in ens en tiondel i gårdsbutiken.
Så jag fick avbryta mina planer för dagen
och ställa upp ett svampstånd.
SVAMP ENDAST IDAG
Kan jag intressera er för Diddly Squats nya produkter?
Ostronmussling.
Inte som de man köper på köpcentret.
Eller lion's mane-svamp.
- Kan jag få av båda? - Visst.
Det blir 427 gram.
Och det blir 12,81 pund.
Okej.
Av ren nyfikenhet, säljer du "Rymdpenisar"?
RYMDPENISAR ENDAST IDAG!
Uppe i nasseskogen hade det nu gått 11 veckor
sen galten Ajax hade gjort... galtsaker med suggorna.
Här är de fyra.
- Förhoppningsvis dräktiga. - Ja.
Sluta.
En lokal grisexpert hade kommit för att göra ultraljud.
Och det var goda nyheter.
- De är alla dräktiga. - Är de?
- Alla på smällen? - Ja.
Så vi ska inte sälja dem, för om de inte var på smällen,
skulle de bara äta i onödan och bli bacon istället.
- Gerald! - Hej.
- Gerald. Hej. Förlåt! - Hej, Lisa!
- Mår du bra? - Ja.
- Fina nassar. - Visst är de?
- Ja. - Har du haft grisar?
Har du köpt de här...
- Nej, de är mammorna. - Ja.
Jag har hört historier om suggor och galtar.
- De kan vara hemska. - Vilka då?
Suggorna och... När de kommer ner...
Det rätta med tröskan, de behöver skyddas.
När de får de där... som sticker ut.
- Gerald? - Ja, raring?
När du planterade alla träd, var det för 60 år sen?
- Ja. - Planterade du dem?
- Ja. - För 60 år sen.
- Det är inte sant! - Jo.
Det var helt vildvuxet här och hela vägen dit.
Sen betade de till... De här var här och det.
Så träden är yngre än du?
Ja.
- Ja. - Det är Geralds skog.
Man brukade ta spaden så där.
- Wow. - Och sen
släppa ner dem och trycka till.
Jag gick runt med... vad heter det nu...
Böja den med en påle, med vatten... vätskan där i.
Och medan åren gick var det...
Och med alla mammutträd och allt det...
De var de första träden. Du vet, de där...
- Ja. - Minst två i månaden fick...
- Brännässlor. - Ja.
Liknande det.
Det var när chefer var chefer och man inte sa nej.
De var bara...
Jag är så glad. Jag visste inte att du hade planterat dem.
Det är härligt.
Så nu ska vi döpa om den till "Geralds skog".
Vi brukade fylla upp den, lite under
upp till toppen ovanför.
Nu var vi inne i juni,
och livet på gården var som ett smörgåsbord av jobb.
På ett fält som heter Downs Ground,
deltog jag i min första ensilageskörd nånsin.
Det innebar att med plast svepa in gräsbalar,
som vi matade korna med på vintern.
Så vi skördar ensilage?
Ensilage är gräs som lagts i plast
medan det är fuktigt och det fermenteras av allt socker
som finns i gräset och är nyttigt för korna.
Med hög sockerhalt.
Kaleb var fortfarande sur på att när mina grisar hade varit här,
så hade de rört till det.
Varför står det: "Förbjudet för Jeremy"?
FÖRBJUDET FÖR JEREMY!
För att du förstör den här åkern.
Men det verkade ändå som om vi fick en god skörd.
Jag gillar att vara höbonde.
Det är ganska matematiskt och tillfredsställande.
Som när man har klippt gräsmattan
och inte måste gå över en plätt som man redan klippt.
Undrar om han klipper gräset.
Klart.
När grässkörden var klar...
Vi måste titta på gödselspridaren.
- Ja. - ...var det dags för den årliga
Red Tractor-inspektionen,
där vi måste visa att gården är ren och sköts rätt.
Ja, det ser bra ut.
Och eftersom Kaleb nu var driftschef...
- Ett, sex, sex, åtta, noll. - Åtta, noll.
...var det inte alls stressigt den här gången.
s registreringsbok. Vad bra.
Allt finns här.
Förstahjälpenlådan finns här uppe, det är bra.
Korrekt skyltat?
- Ja. - Härligt.
- Sandhink där. - Bra.
- Godmorgon. - Hur är det?
- Godmorgon. - Du och dina svampar.
Han dyker upp överallt med svamp.
Jag bor under jorden nu.
Japp. Oavsett hur upptagen Kaleb var...
...höll svamparna mig mer upptagen.
OSTRONMUSSLING £5/250 GRAM
Det här är Forth Road Bridge som jag har skapat,
för hela dagen har jag sålt svamp
och vi har fortfarande så här många.
Och imorgon blir det lika många igen.
Och dagen efter och dagen efter.
Jag hade så många svampar
att jag förutom att sälja dem i butiken och i hamburgervagnen,
även försökte sälja dem till pubar.
Och rivaliserande gårdsbutiker.
Jag åt några igår.
- De är så jättegoda. - Ja.
Jag tillagade några igår kväll. De är fantastiska.
Jisses. Jag åt av dem igår. De smakar fantastiskt.
Men trots att mitt otroligt varierade försäljningssnack
fick mig att sälja en hel del...
Fem. Vi tar fem kilo.
1,2.
6,1 kilo.
...skrapade jag knappt på ytan.
För helvete.
Men det var dags att mitt i galenskapen
ta en paus och göra nåt roligt.
Jag har en stor överraskning.
Är det ett frieri?
Varje gång du säger att du har en överraskning
tänker jag att du ska fria. Varje gång.
Minns du trädet som föll ner?
- Vi drog upp det. - Det stora, vackra?
Kom och titta.
Titta där.
Det är trädet vi reste upp.
Wow.
Jag är så glad.
Ja.
Det hade varit nere i sex månader och det lever.
Vet du vad som är konstigt?
De små grenarna sticker ut precis överallt.
Det är otroligt.
Det kan man kalla för att sprudla av liv.
Absolut.
- Bra gjort. Det är fint. - Jag är så nöjd.
Jag ska tänka på frieriet. Jag är inte redo än.
Men moder naturs förmåga att reparera sig själv
är inte alltid en källa till glädje.
Ibland kan det vara störande.
En poäng som kom starkt i fokus...
Milda makter.
...när Kaleb och jag beslöt att fortsätta jobba på dammen.
Jag menar, det här är...
Vi når inte den längre.
Vi måste komma med en motorsåg och såga ner allt igen.
När var vi här sist?
Det var inte så länge sen.
Och nu är det en djungel.
Lyckligtvis betydde det att jag fick starta Wally igen.
Min favoritmaskin i hela världen.
Jag är tillbaka.
Mitt känslomässiga stöd.
Maskinen av förstörelse.
Titta på den.
Flisar.
Finfördelar.
Vad är...
- Va? Motorsågsbyxor. - Är det fronten på...
- Så de är som... - Ja.
Om man råkar träffa sig själv,
träffar de det här och det får maskinen att stanna.
Det är Brokeback.
Vad är det?
Ja. Duktiga hundar.
Sitt. Sitt.
Sitt.
Sitt. Sitt.
Och nu är den borta. Och den andra också.
Efter att ha röjt en stig till dammen,
började vi tänka som byggarbetare
och rörde oss vidare till nästa jobb.
Lunch.
Det ser bättre ut nu.
Jag hade en tanke.
Varför använder vi röret när vi kan använda stockarna istället?
Bara lägg dem tvärs över och sen lägga...
Om vi lägger sliprarna tvärs över, förstår du?
- Ja. - Om vi tar grävmaskinen,
gräver ett hål...
Lägger i stockarna precis som de bakom oss.
Exakt. Slår ner några stolpar
och sen lägger vi en och sen en till.
Sen är allt du måste göra att fylla i lera runt dem.
Och sen
rinner vattnet över toppen
på sliprarna.
Varför gjorde vi inte det?
Jag tänkte bara att vi behöver ett rör. Men det behöver vi inte.
Då flyttar vi undan röret.
Lägger det nånstans.
- Tar det tillbaka. - Tillbaka till gården.
Precis.
Lyft av det.
Vet du vad jag precis tänkte?
Vadå?
Nu är vi tillbaka exakt där vi började i januari.
Röret ligger på åkern utan att vi har gjort nåt.
Vi kommer aldrig att bli klara med dammen.
Men nu när vi hade en plan med sliprarna,
var jag optimistisk.
Dra igenom, platta till. Räcker det?
För första gången nånsin vill jag ha mera gjort
än när vi kom hit.
Efter att ha förberett platsen och slagit ner stolpar i leran
var det dags att placera sliprarna.
- Redo? - Ja.
Ja. Grävaren.
Rövspringavarning!
Varning.
Ner.
Gasa mer.
Med grävskopan
tryckte jag sen grundstocken på plats.
Men...
Den flyter.
Det hade vi inte tänkt på.
Jag ska stå här.
Tog du inte med spikar?
Det är inte...
Om du slår i en spik ovanpå stocken,
skapar du en större spricka.
Jag vill bara kliva av den.
Men när nästa kommer ovanpå,
blir det ett gap i storlek av en spik.
Så vi behöver twingar?
Nåt sånt.
Varför inte ta en stor skruv?
- Genom en dränkt järnvägssliper? - Ja.
Vi måste till byggmarknaden.
Jag föreslår inte att vi lägger på en
innan den där sitter säkert.
Titta.
Varför står det inte i nån bok att trä flyter?
- Kan du lägga den ovanpå? - Ja. Kan du stå på den?
- Så där ja. - Har du det?
Så där.
Okej.
Ännu en eftermiddags jobb och allt vi har gjort...
...är inte av mycket värde.
Men jag ska inte besegras av den här dammen.
Men det skulle dröja ett tag innan jag var tillbaka vid dammen.
För förutsägbart fanns det mer svamp att sälja.
Jösses.
Men Lisa hade fått en idé.
Hon tänkte att om vi torkade lion's mane-svampen
i Diddly Squats torkare och sålde dem som pulver,
skulle hon tjäna mer pengar än om jag sålde dem som färska.
Så du kan sälja 100 gram för tre pund.
- Ja. - Och de håller i fem dagar?
Jag kan sälja 100 gram för 30 pund,
och de håller i ett år. Så, lion's mane,
jag var i Chippy och där finns en liten hälsokostbutik
och jag frågade hur mycket lion's mane kostar.
De sa att de får in varje vecka, Den säljer slut samma dag.
- Det är bra. - Det står här:
-"Lion's mane svamppulver." - Japp.
- Trettio portioner för 40 pund." - Ja.
- Fyrtio pund? - Ja.
Jag har det i mitt kaffe
och det är som att ha grönmynta i hela huvudet.
Ens tankar öppnas och man tänker så klart
och om jag inte tar det, märker jag skillnaden.
- Det är fantastiskt. - Vänta.
Det står att det är bra för fokus. minne och matsmältning.
- Japp. - Okej.
Så det här är näringsvärdet?
- Japp. - Fett, noll.
- Utmärkt. - Natrium, noll.
- Utmärkt. - Kolhydrater, noll.
Socker, noll. Tillsatt socker, noll.
Protein, noll. Det finns inget i den.
Utmärkt.
Hur kan den hjälpa ditt minne och matsmältning,
när den inte innehåller nåt?
Magiska svampar.
Jag vet, men om du lägger till smör, finns det en mening.
Hur kan folk... Varför?
Klagar du eller odlar du svamp?
Jag skulle ha problem med att stå i butiken och säga:
"Vill du köpa det här?" "Va, svamppulvret?"
- De frågar vad som är i. "Ingenting." - Skitsamma.
Ärligt, Lisa, äter dina vänner det här?
Alla som är nån tar lion's mane.
- Jag fattar inte. - Okej...
Hej.
Hej, glading.
Välkommen till en värld där Lisa
planerar att sälja 50 gram för 40 dollar.
- Oj. Är det vad du gör? - Det här är min svamptork.
- Ja. - Det här var en full låda
och de krymper. Sen lägger jag dem i mixern,
mixar det, stoppar det i små påsar
- med en etikett: "Bäst före 12 månader." - Ja.
Ska du sälja pulver i påsar från en Range Rover?
Så du... Okej.
- Jag lagar... - Hur vet du att det varar ett år?
För när det är torkat varar det 12 månader.
För det jag köper är torkat och det varar i 12 månader.
Hur tror du att de vet... Har de testat det?
- De har testat, ja. - De har testat.
Och vårt är bättre,
- för det kommer härifrån. - Nej.
De har testat.
- Så de har validerat och bekräftat... - Ja.
- ...det...
Tar du bort fukten när du torkar det?
- Ja. - Blir du av med vätskan?
- Ja. - Så att det inte växer...
- Det växer inte mögel... - Bakterier.
Ja, precis.
Så du har gjort Riskanalys och viktiga kontrollpunkter.
HACCP. Grundläggande mathygien.
Nej. Det är från gård till gård. Så man måste inte göra det.
För, nej, nej.
Det är om man säljer till en större marknad.
Jag får göra det. Jag får odla tomater här
och sälja i butiken.
Och man får göra det inom en gårdsbutikgrej.
- Nej. - Men vet du,
när det har torkat är det ingen fukt. Bara pulver.
Hur vet du att det är torrt?
För att det blir ett pulver.
Om tre veckor kanske det är mögligt.
Men du sålde det till nån och det är mögligt.
Varade inte ett år.
- Det varade i tre veckor. - Jag kan skriva...
- Vad är din lösning, Charlie? - Man måste testa det.
- Och sen... - Nej.
- Nej, testa det. I ett labb. - Ja.
Vi måste ta reda på vem som gör det.
Eller så säljer vi dem som svamp.
Nej, det är slöseri.
För jag vill prova lion's mane i teet.
- Det är så gott. - Ingen vill det.
- Medan vi... - Hur många män? Inga.
Inga du känner, för du föddes för två millennier sen.
Det här millenniet känner till det.
Som en lösning, varför måste du ha ett år på det?
- Sätt sex veckor, eller två månader. - Okej.
- Och det... - Okej. Och då är det säkert?
- Ja, för... - Okej.
Men du måste testa det så länge.
Okej.
Okej, vi går vidare.
- Jag ska gå och sälja dem. - Jag kan
- fortsätta torka här. - Okej.
Du måste... skriva ner vad du gör.
Okej.
-"Jag torkade den i två timmar." - Jag gör en video.
- Bra. Lycka till med HACCP... - Jag ska filma.
Först av allt...
Först tvättade jag svampen... Nej.
Först skar jag av foten
och sen tvättade jag dem där i ett kylskåp. I en...
Först skar jag av foten och sen tvättade jag dem.
Och hela köket är certifierat och de var...
När vi kom till slutet av juni
såg allt på gården underbart ut.
Men det var ett stort men,
för Charlie var inte glad.
Enkelt sagt hade vädret inte varit medgörligt.
Mars hade varit blötast på 40 år.
Maj var iskallt.
Och juni var varmast nånsin.
Det här ser rörigt ut.
Men varför?
Och Charlie kunde redan se effekterna av turbulensen
genom att undersöka det som fanns kvar av Kalebs raps.
Den pollinerades inte så bra...
Så det är en del missar,
antagligen när det var kallt och eländigt i april.
- Ja. - Det trivdes inte.
Nej.
Ett halv ton per tunnland mindre.
Ja.
På tio hektar blir det 12 ton.
Ja.
Femtusen pund.
- Det blir en smäll. - Det blir en utmaning att få den
- att ge vinst. - Ja.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET!
Och när hans lyckodammsugare var på
sög han upp det överallt.
- 1,6... - Men de är inte...
De är inga djur, men de är inte heller väx...
- Så där. - Hej.
Det här måste vara goda nyheter.
Varför har du hämtat... Är det korn?
- Jag har varit runt och tittat. - Ja.
Problemet med vårkornet är att det såddes sent.
Ja.
Och nu sänder de upp alla små skott. Titta här.
- Säg inte att det är dåligt att ha... - Det kan hindra ditt maltkorn.
Du kan kanske inte göra öl av det.
För du har de här mycket tidigt mogna
och det finns tillräckligt med näring
för att skjuta upp de här små skotten.
Och de som mognar sent blir ett problem vid skörden.
För vi kommer att ha omogna korn tillsammans med de mogna.
- Vad... - För du kan inte fysiskt
rensa bort alla.
Så...
- Vad ska vi göra? - Inget.
Vi får hoppas att det blir varmt och torrt och att de mognar.
Annars blir det ingen öl av det.
- Menar du att det inte blir... - Vad?
Vad för väder behöver vi?
Inte för varmt,
för de får inte mogna för tidigt.
Det ska vara runt 25-26 grader.
- Som idag. - Som idag.
- I de följande sex, nej åtta veckorna. - Ja.
Om vädret är medgörligt har vi en halv chans.
Annars är jag orolig.
Ja, vi vet det.
Vet du? Har du...
Vi har korn och vi har...
Hur går det med ert vårkorn?
Det verkar vara okej.
Lyssnar du? Deras vårkorn är okej.
Var bor du?
Market Harborough. Leicestershire.
- Leicestershire. - Okej.
Vad säger du om vårt vår...
De små skotten är ett problem.
De är ett problem, ja.
Inte vad man vill höra.
Nej.
Fan.
Charlies dystra odlingsprognos dämpade oss
när driftschefen och jag träffades för att gå igenom våra kostnader
och upptäckte att Kalebs utgifter nu hade sprängt
100 000 punds barriären.
Det är skrämmande.
Vi måste spendera 102 000 utan att kunna kontrollera nåt.
- Ja. - Geopolitiska händelser, vädret.
Slutpriserna.
- Jag menar... - Ja, precis.
Det är som att gå till kasinot.
Man vet inte om man vinner.
- Ja. - Kul utekväll med vännerna.
- Om insatsen är 50 000 pund... - Ja.
- ...då satsar du inte. - Nej.
Hur mycket spenderade vi för fem år sen?
Hälften? För konstgödselpriset har fördubblats.
Sjuttioåtta... Kan du tänka dig att spendera 78 000 på...
På nåt som man kastar ut på marken.
Ja.
Man kan inte ens mäta framgången.
Jag har fyra ton kvar. Vet du varför?
För varje gång jag kommer till slutet
stänger jag av fortare.
Priset på utsädet har stigit.
35-45 %.
- Det är... - Kemikalier, säkert...
De har stigit. Till exempel glyfosat.
De kostade 40 pund för 20 liter.
- Ja. - Etthundrasextiotvå nu.
Etthundrasextiotvå för 20 liter glyfosat.
- Ett bekämpningsmedel. - Ja.
Jisses. Hemska siffror.
Det enda positiva var att trots att min sida också var på rött,
verkade några av mina projekt snart kunna ge vinst.
- Honung, det... - Det kommer snart, eller hur?
Ja. Om några veckor.
Ja.
Svamp.
- Ja. - Det kan hamna på grönt.
- Ja. - Senap, vem vet?
- Det borde dra in pengar. - Det borde bli grönt.
Grisarna kostar så mycket. Vad händer?
Nej. Ärligt talat är det här totala förlusten just nu.
När allt det vi säljer blir sålt
- och sålt i butiken... - Ja.
- Det borde vi. - ...hamnar de på grönt.
Vänta. Varför är vildodlingen på min sida?
Det är din åker.
Ja, men det... Det är ditt experiment.
Ja, på din åker.
Hur är det rättvist? Ditt beslut?
- Ja. - På min sida.
- Jag vet. - Det ska vara på din sida.
Jag gråter här. Vad händer?
När Kalebs sida såg så ostadig ut
var det viktigt att mitt icke-jordbruk var framgångsrikt.
Så vi måste skynda på att se till att butiken och hamburgervagnen
som nyligen befriats från fullmäktiges bojor,
var redo att ta hand om sommarens semesterturister.
DU SÅG SÄSONG 2... ÄT SKÅDESPELARNA!
En burgare, en bacon. Tack så mycket.
- Kör. - Jag mäter.
Det innebar att sätta igång med parkeringen.
- Vad är vi på nu? - Fyrtiofem.
Vi går till 68.
Jag trodde inte det skulle bli svårt.
Där.
Eller dyrt.
53 meter.
Eller tidskrävande.
Här.
Men jag hade fel. Väldigt fel.
NÄSTA GÅNG
80 000 pund? Varför gör vi det inte?
Vi har det gjort på två dagar.
Inte alls.
Ulrika Lindfors-Davis
Kreativ ledare Monika Andersson