KAPITTEL 22 SOPPING
Nå som vi var på vei mot høysommeren,
var det på tide med en av de beste jobbene
på gårdskalenderen.
Å sende kyrne tilbake på beitet
etter at de hadde vært i fjøset om vinteren.
Vi tar fire i vogna, og drar til beitet.
Ja.
Åpne porten.
Jeg liker å jobbe med deg nå.
- Gjorde du ikke det før? - Nei.
Gå, kyr. Flinke kyr.
Gå.
- Gå på. - Ja.
- Gå. - Sånn.
Gå på.
Sånn.
Drar du alene? Jeg får inn de neste.
Dette er en av favorittdagene mine, å slippe kyrne ut på beite,
for de blir så glade.
Etter hva? Fem-seks måneder innestengt i fjøset.
Plutselig er de fri, alt det gresset,
og de bare: "Jeg husker det!"
Jeg kom til beitet
og husket godt forrige gang vi gjorde dette.
Se på dem! Begeistrede kyr! Fri!
Sånn! Kjempeglad.
Jeg er fri og ute.
Nå slipper du fri raptorene.
Vent.
Sånn. Dere er fri. Gå.
Er det alt?
Kom igjen. Løper dere ikke rundt?
Dere skal danse rundt og være glade.
Utakknemlige jævler.
Etter den skuffelsen dro jeg for å inspisere rompenisene mine
og forventet absolutt mer skuffelse.
Jeg skal være optimistisk og ta med
én... to kasser.
To kasser til soppene mine.
Ta på meg Darth Vader-antrekket.
Gummihanskene.
Jøss! Du store tid!
Se på dem.
Og dem.
Dette er fantastisk.
Se på disse skjønnhetene.
Dette kan faktisk fungere.
Det du gjør for å plukke dem,
er å vri, en kvelende bevegelse...
Det er ikke helt riktig.
Jeg skal spise sopp på ristet brød i kveld.
Etter å ha lagt soppen i kasser...
GÅRDSBUTIKK
...skyndte jeg meg til gårdsbutikken før den åpnet.
- Lisa. - Ja?
- Jeg har godt nytt. - Ja vel?
- De er nydelige. - Er de ikke?
- Hvilken type er det? - Gråblå østerssopp.
- Herregud. - Jeg laget noe til dem.
SOPP FRA DIDDLY SQUAT
- Vi selger dem i kurver. - Ja.
Hvor mye for en kurv? Jeg vil si 3, 3,50 pund.
- Ja. - Så dro vi for å vise dem til Scott,
kokken i butikkens burgerbil.
- Se. - Jøss.
- Er de ikke flotte? - Og de er dyrket på...
- Ja! - Vi dyrker disse, og vi får
- jevn tilgang på sopp. - Rundt 18.
Kan lage sopp på ristet brød.
- Sopp på ristet brød. - Flott.
Alle vil ha sopp på ristet brød.
Vi kan lage soppketsjup
om det er mye igjen til slutt.
Bra.
- Ja. - Soppsuppe?
Hva enn du vil.
- Soppvannvidd. - Vegansk burger.
Endelig får vi...
- Ikke vegansk. - Faen.
Ja.
Hva har du gjort?
Hva er i veien?
Nei. Hva er i veien?
- Går det bra? - Du...
Gråter eller ler du?
Vi har vunnet anken.
Hold kjeft.
- Nei! - Seriøst?
- Ja. - Herlig!
Herregud!
- Bra jobbet. - Vi vant anken.
Jøss! Fortell.
- Du tuller. - Jeg leser det nå.
- Hei. - Bra.
- Herregud! - Gud!
- Bra. - Jeg har vært så bekymret.
- Det er et langt dokument, men... - Faen, den er saftig.
"Punkt 41, jeg skal,
"for klarhets og forståelses skyld..."
Dette er planleggingsinspektøren.
"...korrigere anklagen til en bruksendring til en blandet bruksplass
"bestående av jordbruk, kafé, restaurant,
"gårdsbutikk, parkering og toaletter."
- Jøss. - Han har gitt oss full pakke.
- Hele sulamitten. - Ja.
Det virker som vi ikke... Den er borte.
- Vi får ikke ha restaurant der. - Greit for meg.
- Ja. - Men vi kan ha dette her.
- Flott. - Og vi kan lage kafeen der.
Kan vi?
- Regner det, har vi... - Den største "faen ta dere"
til styret jeg har...
Herregud! Jeg har vært så bekymret.
- Dette er flott. - Men det er sunn fornuft også.
- Så klart. - Jeg vet det.
Styret manglet det,
- og inspektøren... - Tror du styret anker?
- Jeg tror ikke det. - Og bruker andres penger.
Inspektøren har brukt... Hvor lenge?
- Fire måneder? - Ja.
Jeg tror ikke han har gjort feil.
Vi er trygge, og det er i tre år.
- Det er i orden i tre år. - Ja.
- Vi er i gang igjen. - Scott kan gjøre alt.
Faen!
Lisa bestemte seg for å feire seieren over styret
ved å be alle sine tynne, blonde Oxfordshire-venner
på litt geiteyoga.
Neste stilling. Klem
og trekk tilbake skuldrene for å åpne brystet.
Til kriger tre.
Parallelle hofter, parallelle skuldre, stram kjernen.
Press gjennom...
Dette var sikkert veldig moderne,
men jeg kjøpte ikke geitene for å bruke dem som velvære-rekvisitter.
Jeg kjøpte dem for å ta seg av krattet mitt.
Noe de forhåpentligvis kunne begynne med nå som de hadde en leir.
Men vi kunne bare flytte dem dit om de var store nok.
Ja.
Vet du hva vi gjør?
Vi må veie dem.
- Om den er undervektig... - Ja.
Om den er under 17 kilo, tror jeg, sprayer vi den rød.
- Ikke hele greia. - Sytten kilo?
Ja. Og om den er klar til å gå ut, er den grønn.
Vi håper alle er det. Lizzie kommer
for å ta melkemaskinen.
De spiser fast føde nå.
- Hvordan får vi på selen? - Her. Se.
Vet hvordan du får den på.
Vi tar en tjukkas.
- Slutt å spise jeansen. - Fort.
Slutt! Niks!
Slutt!
Det er 96.
- Du gjorde ikke... 96 hva? - Pund?
- Nei, du... - Kilo.
Den veier ikke 96 kilo. Det er tyngre enn meg.
- Ja. Grønn. - Så...
- Ikke slipp før den er sprayet. - Nei.
Bare spray. Det går bra.
Ikke slipp. Få den tilbake.
Den mister den.
Vent, jeg skal... Herregud!
- Vi blir her i dagevis. - Det holder.
Slutt.
- Det går ikke. - Den er tung nok.
- Få den i midten. - Det kan jeg si deg.
Denne hostet
- og spydde overalt. - Ja.
Ligg unna!
Denne er 16 med to bakbein på gulvet.
- Det er ikke nøyaktig. - Det er absolutt over 17.
Midt i inkompetanse-festivalen...
Kom igjen.
...kom Lizzie, geiteeksperten.
Hei, Lizzie!
Hva gjør dere?
Veier dem.
- Hvordan går det? - Ikke så bra.
- Overraskende. - Hva sa vi? Atten komma...
- Vi har ikke merket den. - Jeg har.
- Har du? - Ja.
Finnes det en lettere løsning?
Ja. Jeg kommer på en. Bruk vekten.
Det anbefaler jeg.
Hvordan får du en geit til å stå på en vekt?
Det er... Bare... Han står der. Det går fint.
Er den koblet til strøm?
Ja, det går bra. Bare stå ved skjermen.
- Ja. - Når jeg setter ham på,
bør den si vekten.
Ja. 19,46.
- Sånn. Så... - Hvordan...
Det var vondt.
Du er neste til å veies fordi du er en fæl geit.
Herregud.
Denne er en tjukkas.
Jøss. 28,66.
Neste gang, om du legger hånda...
- Jeg gjør det feil. - Ja.
- 23,92. - Du har fått fine,
solide, sunne geiter.
- Vi er fornøyde. - Vi er veldig fornøyde.
Dere har gjort en god jobb.
Alle disse gutta er absolutt over 17.
- Ja. - Og...
- Klare til å dra ut. - Veldig klare.
Ja.
Før vi flyttet geitene til leiren deres,
var det noe jeg måtte klare opp i med Lizzie.
Hva var det jeg hørte om... Jeg leste i boka mi
at om de rømmer, er de...
Altså, det er derfor, ja...
Ligg unna.
- Om du gjør... - Kutt ut.
Om gjerdet er feil, blir det kaos.
For du klarer aldri å holde på dem.
Når de lærer, er de kjempelure.
Om de begynner å rømme, er det slutt.
Faen ta!
- Jeg tror den prøver. - Herregud.
Ja.
- Beklager. Du sa... - Så så.
...noe om katastrofale gjerder?
Det kan være katastrofalt om du ikke får det til.
Så...
- Vil du ha en godtepose? - Ja.
- Han trenger det. Han trenger susp. - De vet det.
- Fordi jeg kappet av dem ballene.
- Det er vondt. - De lar Lisa være.
Ikke gjør det igjen.
Ikke... Ikke gjør det igjen.
Ligg unna!
- De var så snille før. - De var små og søte.
Og nå spiser de bare ting.
- Men om én kommer seg ut... - Ja.
Hvilken skade kan den volde?
Bortsett fra å sparke folk i ballene?
Vi hadde en fæl gruppe for mange år siden,
og de gikk etter alle ungtrærne.
De gikk gjennom to marker for å nå dem.
De kan havne på veien og forårsake en ulykke.
Eller spise chiliene dine. Vet ikke hvor mange...
- Nei. - ...men de går gjennom tunnelen.
Horn og tunnel går ikke godt sammen.
- Så vi må være forsiktige. - Veldig. Ja.
- Herregud, tenk deg... - Se på Joe. Han er i trøbbel.
- Han er avledningen. - Jeg har en pukkel!
- Jeg tror han liker deg. - Ingenting er hellig.
Så viste vi Lizzie enga der geitene skulle bo.
Om jeg lar den være særlig mye lenger, blir det bare kratt.
Ja. De fjerner det verste krattet.
Og ved enhver mulighet
kom hun tilbake til rømningsferdighetene deres.
- ...ikke får fotfeste. - Trenger de noe å klatre på?
Vi pleier å ikke gi dem ting ute,
for de ruller dem inn i strømgjerdet
- og rømmer sånn. - Nei.
- Ja. - Som Stalag Luft III?
- Helt ærlig. - Så de...
Spol tilbake. Om vi setter trelekene de har på låven...
- Ja. - ...her, dytter de dem opp mot
gjerdet som utskytningsplattform.
Ja. Vi fant ut at store oljetønner
ruller de til gjerdet.
Kortslutter gjerdet eller hopper fra dem.
- Nei. - Så kult.
Ja. De kommer til å gå opp på grisehuset
og over det gjerdet
- på noen timer, om de hadde tilgang. - Ja.
- Herregud. - Smarte, hva?
De er veldig intelligente. Ikke undervurder dem.
Mens vi lurte på om en geit kunne hoppe over et gjerde på motorsykkel,
hadde Kaleb og Charlie en mye finere dag i London.
De var invitert til Downing Street for å snakke med statsministeren
om hans Back British Farm to Fork-initiativ.
Og siden møtet var så viktig, møttes de på en kafé for å prate først.
KAFFE SMØRBRØD VARM MAT SPIS HER TA MED
I dag...
- Ja. - Det kommer mange.
- Ganske stort. - Ja.
Jeremy sa: "Kaleb, om du vil ha noe å snakke om,
"si til Ricky at han sikkert ikke skal være statminister lenger."
- Rishi. - Rishi.
President... Statministeren, beklager.
Bra sted å begynne. Jeg kommer til å si:
-"Hei, president." - Jeg skal sprøyte.
Kom til meg i helgen.
"Du blir ikke statsminister neste gang."
Hva skal du snakke om? Hva fokuserer du på?
- Unge gårdbrukere. - Bra.
- Unge som begynner med jordbruk. - Ja.
Du kan ikke dyrke din egen gård.
De er dyre. B: Alt inngår i en plan.
Ja. Jeg fikk en pris på en traktor i går.
- Ja. - Etter rabatten
- kostet den 205 000 pund. - Ja. Sprøtt.
Herregud, vi må gå.
Vi kommer sent.
Trafalgar Square.
- Jeg kjørte gjennom her. - Ja.
Jeg blinket ikke i dette krysset.
- Ikke? - Nei.
Der er Nelson. Se.
Hvem er Nelson?
Han var admiral.
Ganske høyt oppe.
Han vant. Vet du hva han ser på?
Hva da?
- Ser du der flaggene er? - Ja.
Det er Admiralty Arch.
- Ja. - Han ser på toppen av buen.
Det er mange skip der.
Og han ser på det?
Han ledet slaget om Trafalgar mot franskmennene.
All den betongen for å bygge en mann som ser på...
"Jeg hjerter London", faen heller.
Jeg trykker på knappen.
Trykk på knappen.
VENT
Hvor skal vi?
- Ned Whitehall, som... - Hva er det?
- Det er veldig... - Hva nå?
Bare fortsett.
Vi er fremme. Dette er Whitehall. Det er her alt skjer.
Hva skjer?
Styringen av landet. Der er regjeringsbygget.
- Hva da? - Vet du hva kabinett er?
- Nei. - Det er på en måte
de viktigste ministerne.
Og alle jobber der?
Jeg vet ikke hva klokka er. Hva er den?
Elleve minutter over ni.
Vi er litt tidlige. Vi venter.
Morn.
Prøver du å få folk til å si "god morgen"?
Ja. Morn.
- De tror du er sprø. - Jeg sier bare "morn".
De vil ikke snakke.
Snart var det på tide at de gikk til den berømte svarte døren.
Klar? Må vi banke på?
Ja, bank på.
Herregud. Greit.
Hva? Bank på.
Unnskyld?
- Vil dere komme inn? - Greit.
- Hei. Går det bra? - Står til? Takk.
Bare sier
at om dere banker så høyt igjen, kaster jeg dere ut.
Kan du gjenta?
Ikke bank på så høyt.
Beklager. Vi er bønder.
Samme det.
- Greit. - Akkurat.
Ikke jeg.
- Ok. - Det er greit.
Der fikk vi høre.
Mens Kalab og Charlie fikk kjeft
av Downing Streets dørpoliti...
- Kom, geiter. Dere må inn. - Gå. Kom igjen.
...flyttet Lisa og jeg endelig geitene til deres nye hjem.
Dette skal være øvelseshagen deres.
- Ja. - De bor her
til de har spist alle syrebladene og det.
- Greit. - Så flytter du dem nedover.
Tanken er at munnene deres blir
- vant til... Ja, akkurat. - Herdet.
De får herdede munner. Men ser du krattet?
Jeg vil de skal spise det.
Ja.
Når de begynner med krattet,
blir det interessant for meg.
Jeg vil de skal spise det.
Men før alt det måtte vi gjennom den ubehagelige,
men nødvendige oppgaven med å gjøre dem vant til strømgjerdet.
Ut med dere.
De kommer ut.
- Hvitt gjerde har lite strøm. - Ja.
Og oransje er sterkt.
Se som de planlegger. "Jeg har en rømningsrute her.
"Folkens, følg meg.
"Vi kommer over på et blunk."
Fikk den støt?
Nei. De spiser gjerdestolpene.
"Greit, jeg spiser ikke stolpen lenger."
Beklager.
Ikke morsomt.
- Det er svakt. Se, de... - Det er ikke morsomt.
Jeg bør ikke le.
Det morer meg ikke.
Jeg liker ikke å se dyr med smerter, men de må lære.
Og de skjønte det ganske raskt.
- Men se på dem nå. I midten. - Ja.
Rømningsplanene deres er ødelagt på grunn av sikkerheten.
Spis.
Herd munnene deres,
- og så kan dere spise kratt. - Denne veien.
I nummer ti
tok Charlie del i en sofistikert tenketank-diskusjon.
Men du gikk gjennom tilskuddslisten.
- Du har ikke nevnt alle. - Nei.
- Og alle planene. - Nei.
Du trenger doktorgrad for å søke om tilskudd om du er bonde.
Imens, ute i hagen, var president Ricky i smiskemodus.
- Kompis... - Står til? Rishi. Hyggelig.
- Ja. - Hva har du?
- Er dette fra gården? - Ja, fra gårdene.
- Vi har Fenland Flag-pølse. - Ja.
Den tradisjonelle slaktepølsa,
- flotte Bramblebee, som vi driver. - Ja.
- Vi har bacon også. - Herregud! Lukten...
- Vi hadde regjeringen der. - Det har vel vært... Ja.
Det er et regjeringsrom, og alle ble distrahert
av å kjenne lukten komme inn. Flott.
Se på dette.
Så, på det ekte regjeringskontoret...
- Hvordan går det? - Hyggelig.
...fikk Kaleb møte statsministeren.
- Takk for at du kom. Står til, Kaleb? - Står til?
Dette var hans store øyeblikk til å snakke om å få ungdommer til jordbruket.
- Går det bra? - Veldig bra, takk.
Du har flott hår.
- Jeg? - Ja.
- Det er fint! - Har du hørt noe annet?
- En generell kommentar. - Nei, jeg liker hår.
Da samtalen fortsatte ute,
pratet Kaleb endelig om unge bønder.
Jeg tenker på det hele tiden.
Men han gikk ikke rett på sak.
Gårdbruk er ikke en jobb.
- Det er en livsstil. - Ja.
Det er ingen andre muligheter. Det er en livsstil.
Du står ikke opp og sier: "Jeg må på jobb."
Jeg våkner aldri og sier:
"Jeg må på jobb fra åtte til fem.
"Godt å bli ferdig." Etter halv dag
spiser du lunsj og sier: "Jeg vil hjem."
Ikke jeg. Jeg sier: "Hva skal jeg i dag?"
I går... Nei, dagen før.
Jeg melket kyr om morgenen,
så begynte jeg med slått.
HERREGUD, KOM TIL SAKEN
Så gjødslet jeg. Ingen dag er lik.
Alle bør ha en drøm.
- Ja. - For en drøm er et sted å nå.
Når du oppnår drømmen, om to, tre, fem år, har du klart det.
JEG HAR ET LAND Å DRIVE
Finn en ny drøm.
Jeg sier hele tiden at man må jobbe for drømmen.
Mens Kaleb stoppet opp driften av landet,
dro Lisa og jeg til soppbunkeren
for å se om noe mer hadde vokst.
Helvete!
- Herregud! - Har de ikke vokst?
- Herregud! - Hva er det?
Hva f...
Se her. Hvor mange vi har. Tusenvis...
Herregud! Så det er dem.
Det er utrolig.
Herlighet!
- Jøss. - Herregud!
Disse er klare.
De er veldig klare.
Ja.
For 24 timer siden fantes ikke det.
Jeg vet det.
Og hvor kom massen fra?
- Jeg vet ikke. Hvor? - På 24 timer.
Se på...
Du må selge sopp.
Og den utrolige piggsvinsoppen hadde begynt å komme.
Jøss!
Det er som om en svamp paret seg med en blomkål.
Og det er en sopp.
Mannen mente at det er rompeniser.
Den ser ut som den er fra rommet.
Vi fikk ikke plass til en tidel i gårdsbutikken,
så jeg måtte droppe planene mine for dagen
og bemanne en raskt oppsatt soppbod.
SOPP - KUN I DAG
Kan jeg friste dere med den nye Diddly Squat-kolleksjonen?
Grå blå østerssopp.
Man får ikke sånne på supermarkedet.
Eller piggsvinsopp.
- Kan jeg få litt av begge? - Klart det.
ØSTERSSOPP 20 G = 20 PENCE 100G = 2 PUND
Det er 427 gram.
Det blir 12,81 pund.
Greit.
Er bare nysgjerrig. Selger du "rompeniser"?
ROMPENISER - KUN I DAG
Oppe i griseskogen hadde det gått 11 uker
siden galten Ajax hadde gjort... galteting med suggene.
Dette er de fire det gjelder.
- Forhåpentligvis drektige. - Ja.
Stopp.
En lokal griseekspert hadde kommet for å sjekke dem.
Det var godt nytt.
- Alle er drektige. - Er alle drektige?
- Alle på tjukken? - Ja.
Så vi må ikke selge dem, for om de ikke er på tjukken,
spiser de bare mat uten grunn, og de måtte blitt bacon.
- Gerald! - Hallo.
- Gerald. Hallo. Beklager! - Hallo, Lisa.
- Går det bra? - Ja.
- Fine griser. - Er de ikke flotte?
- Ja. - Hatt griser før?
Hvem kjøpte denne...
- Nei, dette er mødrene. - Ja.
Jeg har hørt historier om sugger og galter og det.
- De kan være fæle, ikke sant? - Hva da?
Sugger og... Når de går ned...
Rett ting med treskeren. De må skjermes.
Når de har de... kommer ut på siden.
- Gerald? - Ja, kjære?
Når plantet du disse trærne? For rundt 60 år siden?
- Ja. - Plantet du disse trærne?
- Ja. - For 60 år siden.
- Nei! - Jo.
De vokste vilt som noe som fantes der og hele veien opp.
Så, ja... De gresset helt til... Disse var alle... og det.
Så disse trærne er yngre enn deg?
Ja.
- Ja. - Dette er Geralds skog.
Du pleide å ta spaden sånn.
- Jøss, Gerald. - Og så
slippe den ned og få dem inn.
Jeg gikk rundt med... Det det het da, pussig nok.
Bøye det med en stang, med vann... væsken der.
Mens årene gikk, var det...
De mammuttrærne var og alt det, bare...
Det var originaltre. Dere vet, de...
- Ja. - Minst én gang hver andre uke, tok...
- Brenneslene. - Ja.
Det var likt det.
Det var da sjefer var sjefer, og man ikke sa nei til dem.
De var bare...
Jeg er glad. Jeg visste ikke at du hadde gjort dette.
Det er flott.
Vi skal omdøpe den til Gerald-skogen.
Vi pleide å fylle det opp, litt nedom
øverste delen, over avlingen.
Nå var juni godt i gang,
og det var fullt av liv og røre på gården.
Oppe på en åker som heter Downs Ground,
tok jeg del i min første slått.
Dette innebar å pakke gress i rundballer med plast,
som vi skulle fôre kyrne med om vinteren.
Så vi samler inn silofôr, ikke sant?
Silofôr er gress som er lagt i en sekk
som er våt, og den vil gjæres med alt sukkeret
som naturlig er i gresset, og det er bra for kyrne.
Med høyt sukkerinnhold.
Kaleb var fortsatt irritert, for da grisene hadde vært på marka,
hadde de rotet den litt til.
Hvorfor står det: "Jeremy, ligg unna"?
JEREMY, LIGG UNNA
Fordi du ødelegger marka hele tiden.
Men uansett så det ut som vi fikk en god avling.
Jeg liker å være gressbonde.
Det er ganske matematisk og tilfredsstillende.
Du tenker: "Det er riktig." Som å klippe plenen
og ikke måtte gå over en del du allerede har tatt?
Lurer på om han klipper plenen.
Ferdig.
Så fort slåtten var ferdig...
Vi må se på gjødselsprederen.
- Ja. - ...var det på tide med
Red Tractor-inspeksjonen,
der vi måtte bevise at gården er ren og veldreven.
Det er bra.
Og siden Kaleb var gårdssjef nå...
- Én, seks, seks, åtte, null. - Åtte, null.
...var det lite stressende denne gangen.
NFS loggbok. Det er bra.
Alt er her.
Dere har førstehjelpsskrinet her, og det er bra.
Rett skilting?
- Ja. - Flott.
- Sandbøtte der. - Flott.
- Morn. - Står til?
- Morn. - Du og soppene.
Han dukker opp overalt med sopp.
Jeg bor under jorden nå.
Ja. Samme hvor opptatt Kaleb var...
...gjorde soppene meg mer opptatt.
GRÅBLÅ ØSTERSSOPP
Dette er Forth Road Bridge som jeg har laget,
for jeg har solgt sopp konstant hele dagen,
og vi har fortsatt så mange.
Og i morgen tidlig er det så mange igjen.
Og dagen etter og dagen etter.
Faktisk hadde jeg så mye sopp
at i tillegg til å selge dem i butikken og burgerbilen
solgte jeg dem til lokale puber
og til og med rivaliserende gårdsbutikker.
Spiste noen i går.
- Kan ikke få sagt hvor gode de er. - Ja.
Jeg laget litt i går kveld. De er herlige.
Herregud. Jeg spiste dem i går. De er fantastiske.
Men selv om min utrolig varierte salgsstrategi
fikk solgt en god del...
Fem. Vi tar fem kilo.
1,2.
6,1 kilo.
...var det bare en brøkdel.
Helvete heller.
Men det var fortsatt tid i all galskapen
til en og annen belønning.
Jeg har en stor overraskelse til deg.
Er det et frieri?
Hver gang du sier du har en overraskelse,
tenker jeg: "Han kommer til å fri." Hver gang.
Husker du treet som falt?
- Vi satte det opp igjen. - Det store, nydelige?
Kom og se.
Se der.
Det er treet vi satte opp igjen.
Jøss.
Jeg er så glad.
Ja.
Det lå nede i seks måneder, og det lever.
Men vet du hva som er rart?
De små greinene vokser overalt.
Ja. Utrolig.
Det er det som kalles å bryte ut i liv igjen.
Absolutt.
- Bra. Det er veldig fint. - Jeg er fornøyd.
Jeg skal tenke på frieriet. Jeg er ikke klar enda.
Men moder jords evne til å reparere seg selv
er ikke alltid en kilde til glede.
Noen ganger kan det være skikkelig irriterende.
Det kom skarpt i fokus...
Herregud.
...da Kaleb og jeg bestemme oss for å jobbe med demningen igjen.
Er dette...
Vi kommer ikke frem lenger.
Vi må bruke motorsag og kappe ned alt dette.
Når var vi her sist?
Det er ikke så lenge siden.
Og nå har det blitt en jungel.
Men det betød at jeg hadde en unnskyldning til å dra i gang Wally,
favorittmaskinen min i hele verden.
Jeg er tilbake.
Emosjonell støtte-enheten.
Ødeleggelsesmaskinen.
Se der.
Kverner.
Atomiserer.
Hva er...
- Motorsagbukser. - Er det bare fronten...
- Så det er... - Ja.
Går du gjennom sånn og treffer deg selv,
treffer de denne, og vikler seg inn og stopper motoren.
Det er Brokeback.
Hva er det?
Ja. Flinke hunder.
Sitt.
Og nå løp den. Og den løp den også.
Etter å ha ryddet en ny sti til demningen
gikk vi i bygningsarbeidermodus
og fortsatte til neste jobb.
Lunsj.
Det ser bedre ut nå, ikke sant?
Jeg har en idé.
Hvorfor bruker vi den slangen når vi kan bruke sviller i stedet?
Skjønner. Bare legge svillene over og legge...
Om vi legger sviller over der... Skjønner du?
- Ja. - Om vi tar gravemaskinen
og graver hull...
Setter ned stolper, akkurat som på baksiden.
Akkurat. Setter ned stolper,
legger inn én, så én til, og én til.
Da må du bare støtte svillene med leiren.
Og så
kommer vannet over toppen
på svillene.
Hvorfor gjorde vi ikke det?
Jeg tenkte: "Vi trenger et rør." Men det gjør vi vel ikke?
Da fjerner vi røret, ikke sant?
Bruk det et annet sted.
- Ta det med til gården. - Vi kjører det dit.
Akkurat.
Løsne det.
Vet du hva jeg har funnet ut?
Hva da?
Vi er tilbake der vi begynte i januar.
Et rør på jordet, ingenting gjort der nede.
Vi blir aldri ferdig med demningen.
Men nå som svilleplanen var på plass,
var jeg mer optimistisk for at vi ville det.
Dra den gjennom, pløy bak. Er det nok pløyd?
For første gang vil jeg dra når vi har kommet lenger
enn da vi kom hit.
Etter å ha forberedt stedet og fått støttestolper ned i gjørma,
var det på tide å legge ut svillene.
- Klar? - Ja.
Ja. Gravemann.
Rumpesprekkvarsel!
Advarsel.
Ned.
Flere omdreininger.
Med gravemaskinen
dyttet jeg svillen på plass.
Men...
Den flyter.
Det tenkte vi ikke på.
Kan stå på den for alltid.
Tok du ikke med spiker?
Det er ikke... Du...
Om du setter en spiker over svillen,
lager du en sprekk der vannet går gjennom.
Jeg vil gå av den og feste den.
Men med neste sville
blir det et spikerstort mellomrom.
Vi trenger... Klemmer?
Noe sånt som klemmer.
Hva med en stor skrue?
- Gjennom en våt sville? - Ja.
Vi må gå på StowAg.
Jeg foreslår ikke en ny sville
før den er godt festet.
Se.
Hvorfor står det ikke en bok et sted at tre flyter?
- Kan du legge den oppå? - Ja. Kan du stå på den?
- Altså... Sånn. - Klarte du det?
Sånn.
Ja.
Enda en ettermiddag med jobb, og det vi har gjort, er
ikke noe særlig verdifullt.
Men jeg lar meg ikke overvinne av denne demningen.
Men det skulle ta en stund før jeg kom tilbake til demningen.
For, forutsigbart nok kom det flere sopper å selge.
Helvete.
Men Lisa fikk en idé.
Hun tenkte at om vi tørket piggsvinsoppen
i Diddly Squats dehydrator og solgte dem som pulver,
kunne hun tjene mer penger enn om jeg solgte dem som sopp.
Du kan selge 100 gram for tre pund.
- Ja. - Og de holder i fem dager?
Jeg kan selge 100 gram for 30 pund,
og det holder et år. Piggsvinsopp...
Jeg var i Chippy tidligere, og det er en liten helsekostbutikk der.
Jeg spurte hvor mye de selger piggsvinsopp for.
De sa de får det én gang i uka. Det er utsolgt den dagen det kommer.
- Det er bra. - Det står her:
-"Piggsvinsopp-pulver". - Ja.
-"Tretti porsjoner for 40 pund." - Ja.
- Førti pund? - Ja.
Jeg har det i morgenkaffen,
og det er som å ha grønnmynte i hodet.
Hjernen din bare åpner seg, og du tenker klart.
Jeg merker forskjell de dagene jeg ikke tar det.
- Det er herlig. - Men... Vent.
Det står at det er bra for konsentrasjon, hukommelse og fordøyelse.
- Ja. - Akkurat.
Så dette er næringsverdiene?
- Ja. - Null fett.
- Flott. - Null natrium.
- Flott. - Null karbohydrater.
Null sukker. Null tilsatt sukker.
Null protein. Det er ikke noe i det.
Ypperlig.
Hvordan kan det hjelpe
når det ikke inneholder noe?
Soppmagi.
Ja, men om du tilsetter smør, er det et poeng.
Hvordan kan folk... Hvorfor?
Klager du, eller dyrker du sopp?
Jeg kommer til å slite med å stå i butikken og si:
"Vil du kjøpe dette?" "Dette soppulveret?"
- De sier: "Hva er i det?" "Ingenting." - Samme det.
Ærlig talt, Lisa. Spiser vennene dine denne dritten?
Alle som er noen, tar piggsvinsopp.
- Jeg forstår det ikke. - Hør her...
Hallo.
Hallo, Muntre.
Velkommen til en verden der Lisa
planlegger å selge 50 gram for 40 pund.
- Jøss. Hva gjør du? - Dette er den lille dehydratoren min.
- Ja. - Dette var et fullt brett,
og det blir til nesten ingenting. Har det i en blender,
kverner det, har det i poser
- og skriver "best før 12 måneder". - Ja.
Skal du selge pulver i poser fra en Range Rover?
Så du... Greit.
- Jeg lager... - Hvordan vet du at det varer et år?
Fordi når det er tørket og pulverisert, varer det 12 måneder.
Det jeg kjøper, er tørket pulver. Det varer i 12 måneder.
Hvordan tror du at de vet... Har de testet det?
- De har testet. Ja. - De har testet.
Vårt er enda bedre,
- for det er herfra. - Nei.
De har testet.
- De har verifisert... - Ja.
...det faktum...
Når du tørker, fjerner du fuktigheten.
- Ja. - For å fjerne vannet?
- Ja. - Så det ikke vokser...
- Det vokser ikke mugg... - Bakterier.
Akkurat.
Så du har foretatt en fareanalyse og kritisk kontrollpunktsjekker.
HACCP. Det er mat... Grunnleggende matstandard.
Nei. Det er fra gård til gård. Du trenger ikke gjøre det.
For nei.
Det er om du selger på et større marked.
Jeg har lov, Charlie. Jeg har lov til å dyrke tomater her
og selge i butikken.
Og du har lov til å gjøre det på en gårdsbutikk.
- Nei. - Men, du vet,
når det er tørket, er det bare pulver.
Hvordan vet du det?
Fordi det er pulver.
Om tre uker kan det være muggent.
Men du har solgt det, og det er muggent.
Det holdt ikke et år.
- Det varte tre uker. - Jeg kan skrive... Hør.
- Hva er din løsning, Charlie? - Du må teste det.
- Og så... - Nei.
- Test det. På et laboratorium. - Ja.
Vi må finne ut hvem som tester.
Eller vi kan selge dem som sopp
- hele dagen. - Bortkastet.
Jeg vil ha piggsvinsopp i teen om morgenen,
- eller i kaffen. Det er bra. - Ingen vil det.
Hvor mange menn gjør det? Ingen.
Ikke menn du kjenner, for du ble født for to årtusen siden.
Folk fra dette årtusenet vet alt om det.
Hvorfor må det stå et år på?
- Skriv seks uker eller to måneder. - Greit.
- Og det... For... - Og da er jeg trygg?
- Ja, for... - Greit.
Men du må teste det så lenge.
Greit. Videre.
- Jeg går og selger dem. - Kan like gjerne
- fortsette å tørke. - Greit.
Du må skrive ned hva du gjør.
Greit.
-"Jeg har tørket det i to timer." - Jeg lager en video.
- Bra. God HACCP-ing. - Jeg filmer litt.
Først og fremst er video...
Først skylte jeg soppen... Det gjorde jeg ikke.
Først kuttet jeg dem av basen,
og så skylte jeg dem der i et kjøleskap. I...
Først kuttet jeg bunnen av, og så skylte jeg dem.
Og kjøkkenet er sertifisert, og de var...
Mens vi nærmet oss slutten av juni,
så alt på gården flott ut.
Men det var et stort men,
for Charlie var ikke en blid mann.
Været hadde ganske enkelt ikke spilt på lag med oss.
Mars var den våteste på 40 år.
Mai var iskald.
Og juni var den varmeste i historien.
Det ser ille ut, ikke sant?
Men hvorfor?
Og Charlie kunne alt se effekten av turbulensen
ved å se på det som var igjen av Kalebs raps.
Det er ikke så bra pollinert...
Vi har ganske mange bommer,
sikkert da det var kaldt og trist i april.
- Ja. - Den har ikke hatt det bra.
Nei.
1,2 tonn mindre per hektar.
Ja.
Tolv tonn på ti hektar.
Ja.
Fem tusen pund.
- Det er tap, ikke sant? - Det blir en utfordring
- å få fortjeneste. - Ja.
IKKE GÅ PÅ ÅKEREN!
Og da lykke-støvsugeren hans var påslått,
sugde han den opp overalt.
- 1,6... - Men de er ikke...
Det er ikke dyr, men de er absolutt ikke pla...
- Her, ja. - Hallo.
Dette må være godt nytt, folkens.
Hvorfor har du med... Er det bygg?
- Jeg har sett på avlingene. - Ja.
Vårbyggen ble plantet litt senere.
Ja.
Nå sender den opp masse små skudd. Se.
- Ikke si at det er ille å ha... - Det kan ødelegge malten din.
Du kan kanskje ikke lage øl av det.
Du har disse som ble tidlig modne,
og det er fortsatt nok liv i jorda
til å få ut disse små skuddene.
De som modner sent, blir et problem ved innhøstingen.
Vi kommer til å ha umodent korn med det modne.
- Hva... - Du kan ikke gå
og ta ut alle.
Så du vet...
- Hva gjør vi? - Vi kan ikke gjøre noe.
Vi må bare håpe at det blir varmt og tørt, og at de modner til innhøstingen.
Ellers blir det ikke noe Hawkstone herfra.
- Så du sier at det ikke blir... - Hva?
Hva slags vær trenger vi?
Ikke for varmt,
for disse kan ikke modnes for tidlig.
Gullhår-temperatur, akkurat passe.
- Som i dag. - Som i dag.
- De neste seks ukene. Nei, åtte. - De neste åtte ukene.
Om været spiller på lag, har vi en liten sjanse.
Om ikke er jeg veldig... Jeg er bekymret.
Ja, det vet vi alle.
Vet du noe om det?
Vi har bygg og...
Hvordan går det med byggen din?
Ser ok ut, tror jeg.
Hører du? Deres bygg er ok.
Hvor er du?
Market Harborough. Leicestershire.
- Ja. - Skjønner.
Hva vil du si om vår...
De nedre skuddene er problemet, ikke sant?
De er problemet. Akkurat.
Ikke det man vil høre.
Nei.
Helvete.
Charlies dystre spådom la en demper på det hele
da gårdssjefen og jeg møttes for en tavleoppdatering,
og fant ut at Kalebs kostnader nå hadde kommet over
100 000 pund.
Det er skummelt.
Vi må bruke 102 000 pund, og vi kan ikke kontrollere utfallet.
- Nei. - Geopolitiske hendelser, vær.
Prisen til syvende og sist.
- For... - Akkurat.
Det er som å gå på kasino.
Med minimumsinnsats på to pund kan du satse.
- Ja. - Morsom kveld med venner.
- Med minsteinnsats på 50 000 pund... - Ja.
- ...satser du ikke. - Niks.
Hvor mye brukte vi for fem år siden?
Sikkert halvparten. Gjødselprisen har doblet seg.
Syttiåtte tusen... Kan du forestille deg å bruke 78 000 pund...
På noe du kaster på bakken.
Ja.
Du kan ikke engang måle suksessen.
Jeg har fire tonn til overs, tror jeg. Vet du hvorfor?
Hver gang jeg når slutten,
- skrur jeg av før. - Forsiktig.
Frøprisen har gått opp.
Med 35-40 prosent.
- Det er... - Kjemikaler...
Det har gått opp. Glyfosat, for eksempel.
Før kostet en 20 liters kanne 40 pund.
- Ja. - Nå koster den 162.
162 for en 20 liters kanne glyfosat.
- Som ugressdreper. - Ja.
Herregud. Tallene er skremmende.
Det eneste positive var at selv om min side av tavlen også var på minus,
så noen av planene mine ut som de snart ville få fortjeneste.
- Honning... - Det kommer snart tilbake, ikke sant?
Ja. Om et par uker.
Ja.
Sopp.
- Ja. - Det kan bli grønt.
- Ja. - Sennep, hvem vet?
- Det kan bli gode penger. - Det bør bli grønt.
Grisene koster mye. Hva skjer?
Nei. Ærlig talt er dette det totale tapet nå.
Men når alle de vi skal selge, er solgt
- og solgt i butikken... - Ja.
- Vi bør det. - ...bør det bli grønt.
Vent. Hvorfor er Wildfarmed på min side av tavlen?
Det er din åker.
Ja, men... Trodde det var ditt eksperiment.
Ja, på din åker.
Er det rettferdig? Du bestemte det.
- Ja. - Og det er på min side.
- Jeg vet det. Nei. - Bør være på din side.
Jeg gråter. Hva skjer?
Siden Kalebs side av tavlen så så vaklende ut,
var det viktig at udyrket-prosjektet mitt lyktes.
Vi måtte få ut fingeren og sørge for at butikken og burgerbilen,
som nylig var befridd fra styrets lenker,
var klare og kunne håndtere sommerturistene.
DU SÅ 2. SESONG... SPIS BESETNINGEN!
Regning for én burger, én bacon. Tusen takk.
- Gå. - Måler.
Det betød vi måtte komme i gang med parkeringsplassen.
- Hvor er vi nå? - Førtifem.
Vi tar 68.
Jeg trodde ikke det ble vanskelig.
Der.
Eller dyrt.
Femtitre meter.
Eller tidkrevende.
Her.
Men jeg tok grundig feil.
NESTE GANG
Åtti tusen pund? Hvorfor gjør ikke vi det?
Vi får det gjort på to dager.
Det gjør vi ikke.
Heidi Rabbevåg
Kreativ leder Mari H. Rowland