CLARKSONS GÅRD
KAPITEL 24 UTVÄRDERING
Torraste februari nånsin.
- Blötaste mars på 40 år. - Ja.
Det regnade inte alls...
- I maj. - ...men det var kallt.
Sen blev det den varmaste juni nånsin.
Sen dess har det varit...
Den blötaste juli.
- Den blötaste och kallaste juli. - Ja.
Med tanke på att vädret hade gjort motsatsen
till vad vi behövde hela året,
hoppades vi på en gammaldags höst med mycket varmt solsken.
Men nej, den viktiga skördemånaden vägrade också samarbeta.
Det blir ingen sol idag. Titta.
Och nu hade Kaleb gjort spannmålen klar för skördetröskan.
Klockan tickade.
Ju längre den stod på åkern för fuktig för att tröskas,
desto mer skulle den försämras.
Vi behöver under 15.
18,4. Fan.
Det duger nog med nio.
18,3.
Det måste vara mindre än nio.
17,5. Jösses.
Hej. Har du gjort en fuktmätning?
Jag känner att det är fuktigt.
18,6.
Det här året är hemskt. Inget vill torka.
- Vad står det? - 17 procent.
Jag har slagit rekordet i hur många gånger man kan ta prov.
Fuktmätning. Fuktmätning.
Sen fuktmätning igen. Sen en till fuktmätning.
Sen kommer kvällen och man säger: "Inte idag."
För att öka pressen
var Andy Cato nu orolig för
hur hans vildodlade veteåker skulle stå sig...
- Godmorgon. Hur är det? - Hur mår du?
...för han var rädd att han varit alltför konservativ med kvävegödslet.
Jag tror inte att vi gjorde helt rätt.
Vi använde
den minsta mängden kväve på den här åkern, runt 11 kilo.
Hur mycket la ni på åkern där?
- Ingen aning. - Några hundra?
- Kaleb vet. - Ja.
Så några hundra där och elva...
- Jag vet inte... - Okej.
...men jag gissar på det.
Men jag tror inte att balansen är rätt.
Vi har undergödslat.
Den saknar lite energi.
Efter dagar av att inte kunna göra nåt,
började det bli bättre.
Låter bättre.
Havre. Vi behöver under 15 procent.
Femton procent nu.
När Simon kommer hit är det där klart att tröska.
Som vanligt hade Charlie åkt på semester under skördetiden.
Så Kaleb hade ansvaret.
Medan vi väntade på skördetröskan
kallade han mig till sitt kontor till vad han sa var ett viktigt möte.
Hejsan.
Så det här är...
Välkommen till mitt kontor.
Hur länge har du varit här?
Sen jag blev driftschef.
- Det var flera månader sen. - Ja.
Jag röjde lite och...
Vem var din inredningsdesigner? Nicky Haslam?
Nej, jag själv.
Ett arbetskontor.
- Vad är det här? - Det är bra.
Jag hittade bordet i det gamla skjulet på baksidan.
Och det här är en byrå med...
Elen är inte den bästa här.
- Det är det sämsta kontoret jag sett. - Nej. Det är torrt...
- Men du har en tvättmaskin. - Ja, och en torktumlare.
Viktigare är att Charlie är i USA.
- Jag vet. - Ja.
Det är skördetid så han har rest bort.
- Precis, han är borta. - Ja.
Men som driftschef
är jag nu ansvarig för hälsa och säkerhet.
Herregud.
Det tar bara tio minuter. Jag måste gå igenom det.
Vad är det?
Läs alla riskutvärderingar som jag har gjort.
- Har du gjort riskutvärderingar? - Ja.
Jag var tvungen för det är mitt ansvar. Om du skadar dig
vet du vems fel det är? Mitt. Jag hamnar i fängelse.
Den här kan inte vara i fängelse.
Häromdagen när vi lastade stenar
- till parkeringen, okej? - Ja.
Vad hände när du körde ut från parkeringen?
- Släpet åkte upp och... - Ja.
Det är farligt,
- om det var... - Varför?
- Det fanns elledningar. - Det finns inga.
Okej, men om det funnits,
- och du inte... - Det finns inga.
Du kunde ha rivit ner dem och dödat dig själv eller andra.
Det finns inga.
Vet du hur du går ut ur en traktor om du träffar en ledning?
- Nej. - Det rätta sättet att komma ur en traktor
om du träffar en ledning, för traktorn blir strömförande,
är att göra ett kaninhopp.
Öppna dörren, översta steget och hoppa så långt bort du kan.
Kan inte hoppa.
Du skulle nog bryta benen då.
Knäna klarar inte...
Jag sitter kvar, för gummihjulen isolerar.
Du kan inte ringa.
Varför inte?
Elektriciteten slår ut signalen.
Nån kommer att sakna mig.
Inte jag.
Har du what3words på mobilen?
- Japp. - Okej.
Råkar du ut för en olycka kan du ge mig de tre specifika orden,
så vet jag var du är.
Jag förstår inte what3words. Jag trodde man skulle välja.
- Nej. - För det stod:
"Välj tre ord var du än är." Och jag tänkte hur...
Om jag skickar dem till dig, hur vet du vilka jag valt?
Jag ska värma den här.
- Jag trodde... Jag lovar. - Så...
Jag har den på telefonen och det stod:
- valnöt, kola, katt. - Ja.
Jag vill inte ha de orden, nån annan har valt dem.
- Ja. - Jag gillar inte dem.
Jag skriver krönikor. Ingen väljer orden till dem.
Jag väljer orden.
Ja, men... Personen som skrev what3words-programmet
- valde orden för varje plats. - Jag har det i alla fall.
Bra.
- Okej. Slumpmässiga. - Nonsens.
-"Rök inte när du tankar?" - Nej.
Det visste jag inte.
Jag brukade alltid röka när jag tankade bilen.
- Alltid. - Önskar du gjorde det.
Några timmar senare träffade Kaleb Simon och hans skördetröska
för att tröska havren som han sådde på åkern där rapsen hade misslyckats.
Har du en walkie-talkie, Simon?
Ja. Jag hör dig.
Jag misstänker att han hoppades få allt gjort utan min hjälp.
Han hoppas att jag inte hittar honom, men det ska jag.
Sen ska jag erbjuda min hjälp. Och han blir glad.
Goda nyheter. Jag ska hjälpa till.
Åh, nej.
Du kan ta det här släpet, jag tar det andra.
Släpet som Kaleb ville ge mig var bara halvfullt,
så jag fick koppla på det och fortsätta fylla det.
Jag vet fortfarande inte hur man kopplar ett släp.
Upp. Upp.
- Så där? - Nej.
Använd din joystick.
Lås upp hydrauliken med knappen.
Behöver hydraulik. Du har gjort det hela...
Är den låst eller inte?
- Jag vet inte. Vad? - Är den låst med den lilla knappen?
Är vi klara?
- Rulla fram lite. - Vad? Bakåt?
Kör fram bara en liten bit.
Hur kan de tanka ett stridsflyg i luften på 10 000 meters höjd,
- men ändå har bönder... - Så där ja.
- ...inte uppfunnit ett lättare sätt... - Du rullade fram igen.
Jag måste rulla framåt!
- Fan. - Hallå!
Nu går det.
Det tog bara tre timmar.
Såja. Kan du prova hydrauliken innan vi kör?
Hur provar jag hydrauliken?
Lås upp hydrauliken och använd joysticken...
Jag har låst upp hydrauliken tror jag.
Släpp ner.
Nej, nej. Släpp ner den.
Din jäkla...
Jag står inte ut med honom.
Ge honom en spade och säckar. Så gjorde jag med praktikanter.
Få dem att lasta på det.
- Nej! - Nej!
Jäklar.
- Den är där uppe. - Nej! Sluta!
Fan.
Kan vi komma överens om en sak?
Från och med nu kopplar du den.
När man pluggar i slangarna, kan de alltid vara desamma?
Ja. Det är vad jag gör, men din traktor är bara skit.
Du klarar inte av att köra den.
- Det är inte jag. - Det är det.
Du trycker alltid på fel knapp.
Det är för att varje gång jag trycker, gör den en ny grej.
- Håller du med om det? - För det är en skittraktor.
Lyckligtvis praoade min gudson på gården den veckan,
så han fick uppleva glädjen i att skyffla upp min spillda säd...
Så där ja.
Kommer.
...medan jag åkte till Simon för att hämta resten av hans last.
Sabba det inte nu, Jeremy.
Han är nervös nu. Han kör vingligt.
Kör lite till vänster. Kör åt vänster.
Allt åkte över... Vad mycket...
Du spillde massvis.
Vad? Vad har jag gjort för fel nu?
Du spillde massvis på vänstra sidan.
Du var för nära.
Jag förstår inte. Jag förstår ingenting.
När det var dags för nästa lass
fattade Simon ett förödmjukande beslut.
Jag lastar medan jag står stilla.
Jag vet att ni skrattar åt mig där hemma,
men det viktiga är att Kaleb inte ser det.
Men trots att jag hade förlorat den skördeskickligheten jag haft,
lyckades vi den dagen
få båda havreåkrarna skördade och in i ladan.
Släng dig i väggen, McScotland.
Vi kan laga McChipping Norton-gröt.
Men vi kunde inte uppamma den vanliga skördeglädjen,
för regnet hade dykt upp igen.
Vi ska kolla väderprognosen.
De säger att det ska regna ikväll klockan tio.
Klockan nio står det här.
- Har du en speciell domedagsapp? - Ja.
Det är den norska... Vilken är det?
Det är RainToday.
Jag tittar på BBC, Met Office.
- Den norska är bra. - Ja.
Nu säger de alla att klockan tio...
- Tio? - Klockan tio.
Jäklar! Titta där.
Det kommer. Det kommer att bli ösregn.
Alla appar sa att vind och regn var på väg,
så Kaleb fattade ett beslut på eftermiddagen.
Jag tycker att vi ska göra klart den här åkern
- eftersom vi redan är här. - Du är driftschef.
Och sen går vi vidare till vildåkern.
- Okej. Då blir Andy glad. - Ja.
Och får den klar.
Jag tror att det Andy oroat sig för...
Vårt vete klarar sig fint mot vädret.
Det klarar lite regn innan det förlorar sitt mjölvärde.
- Ja. Innan man kan göra det... - Till bröd.
Göra bröd, inte kofoder.
- Precis. Eller hönsmat. - Ja.
Jag tror att han oroar sig för att det är en så gammal sort
att han oroar sig för att det förlorar sitt mjölvärde.
Som det kan göra i dåligt väder.
Andy hade förutsett att eftersom han var försiktig med gödslingen,
så skulle hans åker inte producera så mycket.
Och han hade inte fel.
En tredjedel av åkern
och det är mindre än ett lass.
Vi får lätt den här åkern klar.
Ja.
Det är ganska lite.
- Är det värt det? - Ja.
Du tyckte det var jobbigt att nån stal din åker.
Du borde inte låta nån annan så på min åker.
Du är alltid negativ, så jag tänker inte lyssna.
För jag tar hand om mina Doncastrier.
- Doncastrier? - Vi kallas så.
- Gode Gud. Du är i en kult. - Vi är båda från Donny.
Doncaster har gett världen Kevin Keegan, Diana Rigg.
Och nu räddar vi jordbruket.
Jag har ingen aning om vad du dillar om.
- Aldrig hört Kevin Keegan? - Nej.
Premiärminister?
Nej, fotbollskapten.
Vi jobbade utan rast till sent på kvällen
och fick in Andys vete innan regnet kom.
Och nästa dag åkte new-age-blandningen av vete och bönor
iväg för att malas.
Sen kunde vi vända vår uppmärksamhet mot problembarnet,
rapsen.
Nu ska vi påminna oss om
att det finns ett uttryck: "Om du inte sått rapsen
i tid för Moreton Show", en jordbruksshow i närheten,
som är tidigt i September, "så är det för sent."
Vi fick det inte sått före Moreton Show.
Vi rådde Kaleb att inte så raps. Han gjorde det i alla fall.
Det mesta grodde inte.
Den här åkern grodde. Vi väntar att se hur stor avkastning det blir.
Hur många åkrar har vi? Det är väl två åkrar med det.
Vi brukar så 100 hektar, eller hur?
- Med raps? - Ja.
I år har vi 20.
Hur mycket misslyckades?
Bara en åker, åtta hektar.
Nej, två åkrar.
Nej, en åker.
Säg ursäkta.
Jag är ledsen att du sådde fel gröda.
Nej. Säg förlåt.
Förlåt att ditt misstag var större.
- Var snäll. - Du har gjort ett bra jobb.
Tack.
- Nu provar vi. - Vad ska det vara?
Under nio.
Tolv.
Två timmar till så är det bra.
Några timmar senare kom vi tillbaka för en ny fuktmätning.
Vad var det i morse?
Det var 12 procent.
- Det ska vara lägre än nio. - Ja.
Jag minns inte mycket från mina år av jordbruk,
men en sak minns jag, och det var på tv,
att Charlie sa att en entreprenör, Kaleb eller Simon, alltid säger:
"Oroa dig inte över fukthalten."
Och Charlie sa: "Låt dem aldrig tröska om det är för fuktigt.
Låt dem aldrig göra det."
Om det är över nio, ska jag inte låta honom tröska det.
Vad är det?
Det är tio. Fortfarande fuktigt.
Du får fatta beslutet nu, för du kallade mig för "entreprenör".
Vad ska jag göra?
Ska jag tröska idag på tio procent,
tulla på torkavgiften,
eller vänta tills vetet är klart?
Om vi förlorar falltalet på vetet förlorar vi kvarnkvaliteten.
Det sista vi vill göra
är att tröska det här när vetet är klart. Bestäm nu.
Gör det. För du sa: "Du är bara en entreprenör...
"Entreprenör."
Kom igen. Bestäm.
- Charlie sa: "Tröska inte..." - Jag vet vad Charlie sa,
men beslutet är ditt nu.
Bestäm. När vi kan sätta igång och Simon kommit...
- Jag kan inte bestämma när du pratar. - Okej. Jag är tyst.
"Bara entreprenör."
Så det tar fem eller sex timmar att få in rapsen.
- Ja. - Och vetet är...
Det är klart på onsdag eftermiddag.
Jag lovar att vetet är klart på onsdag eftermiddag.
Bestäm.
Otroligt att Charlie är på semester.
- Kan du bara bestämma. - Jag kan inte!
Då bestämmer jag. Vi kör.
- Klar? - Charlie sa att jag inte skulle.
- Han sa att du... - Jag ringer Simon. Vi kör.
När Simon kom åkte jag för att jobba med svampen
och lämnade Kaleb till att oroligt vänta på
om hans risktagande hade fungerat.
Simon, hör du mig?
Ja.
Går det bra?
Ja. Vi har bara ett kvarts lass.
Ett kvarts lass?
Det står just nu att det är ett kvarts ton
per hektar.
Jäklar.
Många plantor har inte ens några fröställningar.
Det är problemet med raps. Den är så flyktig.
Jag återvände när de var på den andra åkern med raps.
- Hur... - Chockerande dåligt.
- Hur illa? - Riktigt illa.
Nej. Hur stor avkastning?
I medeltal 300 kilo per hektar.
Du skojar. Har det släpet det första lasset?
Ja, jag skulle inte titta om jag var du.
Gör inte så mot dig själv.
- Ser du vad jag menar? - Ja. Tio hektar.
Ja.
Jäklar.
Än en gång var det vädret som hade utdelat slaget.
Det är en rapsstjälk. Var är alla frön?
Det finns inga fröställningar.
Och om du tittar bakom dig.
Ser du? Det är lite tunnare där,
och det har blåst bort.
Det är så skört och den där stormen
och regnet förstörde rapsfröna som vi vill ha.
Jag är förbannad. Du är förbannad.
Jag ser att du är förbannad.
Jag är bara trött.
All tid och möda.
Jag skulle normalt sett reta dig för att du sådde raps.
Känner inte för det.
Jag menar...
- Gaska upp dig. - Jag har fått nog.
Va?
Man lägger all tid och möda, alla pengar.
Det är inte mina pengar.
Det är ett skämt, men det är ändå...
Men jag vill inte göra ett dåligt jobb.
Jag bjuder på öl.
Ja.
Kompis.
- Det är störande. - Ja.
- Vi gör det här tillsammans. - Ja.
Jag hämtar släpet.
- Jag lastar av... - Okej.
...så ses vi där.
När rapsen var i ladan var det skördepaus.
Så jag åkte till London för att träffa mitt nya barnbarn,
och gav Kaleb ansvaret för de nu väldigt dräktiga suggorna.
Hon är nära.
Mycket nära. Ikväll tror jag.
Hon vill ha tröst.
Lite som att gå till barnmorskan med sin partner.
Hålla hennes hand.
Massera hennes rygg.
Klia bakom öronen.
Det går bra. Ja.
Ja, det går bra.
Det lugnar henne.
Nästa dag började kultingarna dyka upp.
Massor.
De var så många...
...att veterinären Dilwyn måste komma och göra lite social omplacering.
...fjorton, 15, 16 här.
Det är för många.
Hon klarar inte av fler än 12.
- Ja. - Tolv, 13.
Det bästa är att ta de minsta
och placera dem där.
Föder hon ute?
Ja.
Lägg dem där.
Det ger dem en chans.
Ja.
Gå...
Titta. De är så små.
- Jättesmå. - Absolut.
Med mamman.
Okej.
De små får mycket mat nu.
Fungerade det?
Fascinerande. Att se det där.
När jag återvände
skyndade Lisa och jag oss till grisarna för att hälsa på nykomlingarna.
Fantastiskt.
Titta på storleken.
Du är redan tung.
Och här är du och suger.
Herregud! De är så många!
Bra gjort!
Vi ska inte kalla dig Schweizaren mer.
I mars födde Schweizaren tre.
Det stämmer.
Den här gången elva.
- Nej! - Jo.
- Schweizaren? - Elva.
I mars fick vi totalt 28 kultingar.
Ja.
Den här gången 53.
Jag tror det är för att de får fisk.
De är glada
- när de är i skogen. - Jag tror det.
Men huvudsaken är det här.
- Min grisring? - Ja.
Fungerar den?
Förra gången klämdes 28 procent av sina mödrar.
Den här gången 13 procent.
Det är utmärkt.
Jippi!
Har du sett hur många kultingar vi fått?
Om jag sett... Jag hjälpte till.
Jag avskyr att erkänna det här.
Ja?
Clarkson's Ring fungerar.
Ja.
Man ser att hon ligger mot ringen,
och kultingarna kan springa bakom henne.
Det är otroligt.
Vi måste sen sluta vara grisbarnmorskor,
för det var dags att tröska kornet.
Och det Charlie fruktat...
Det såddes lite senare.
Ja.
Nu dyker alla dessa små skott upp. Titta.
Och de som mognar sent blir ett problem vid skörden.
Det fanns tecken på att det dåliga vädret hade förstört den grödan också.
Det här är kornet och problemet vi har.
Se på det gröna här.
Där är en grön.
Borde inte göra så.
Vintervetet stod sen på tur att friseras.
Frukost, lunch, middag.
Och sen åkte Kaleb till den sista av de stora grödorna...
Durumvetet. Nu kör vi.
...där han fick träffa den assisterande skördetröskaföraren.
- Godmorgon. - Hur mår du?
- Ja. - Bra.
Ja, du får.
De jäkla grejerna, man...
Ja, det är sant.
- Tänkte hoppa in och hälsa. - Det går bra.
Gammal rom, det här...
- Va? - Där är gamla mrs Hasting.
Var är Simon? Är han kvar på...
Ja.
En utmattad Kaleb var klar några dagar senare,
men det fanns inte mycket tid att slappa...
Hejsan!
...för Charlie var tillbaka...
Är du inte solbränd? Alla lemmar är intakta?
Hela jag är här.
...och ville genast höra allt om skörden.
- Jag fick in vårkornet. - Ja. Bra.
- Hoppas det kan bli malt. - Ja.
Det är det som oroar mig mest.
Och durumvetet måste kunna bli pasta.
Ja.
För Kanada har problem igen. Det är väldigt varmt.
- Så priset på durum... - Vad är priset?
Riktigt bra.
- 500-600 pund per ton. - Okej.
Ta den sidan.
Medan Charlie och Kaleb samlade prover
för att bestämma kvaliteten på det vi skördat,
samlade jag ihop det sista av inkomsterna
från icke-jordbruket,
med en oväntad inkomst
från det som traditionellt är vår mest otursamma gröda...
Kom. Kom! Fot, fot.
Potatis.
Arya... Nej! Det är mina potatisar. Nej!
Bort från mina potatisar. Kom hit.
Nej! Din dumbom. Kom nu, hit.
Lisa hade tagit över en åker
där vi skulle odla senap och planterat potatis i den,
för hon ville få en chans till att göra chips.
Vet du hur mycket chips folk i England äter per år?
- Nej. - Sex miljarder.
- Sex miljarder påsar eller chips? - Påsar.
- Inte konstigt att Lineker är så rik. - Underbara chips.
Det lät så spännande.
Men att reda ut hur det var ekonomiskt sett
triggade mer Diddly Squat-matte.
Så vi har 50 ton, det är...
Ett ton är väl 100 000 kilo?
Ja. Är det?
Hur mycket är ett ton?
- Tusen kilo. - Tusen kilo är ett ton. Okej.
Så det är hälften av en miljon gram dividerat med 120,
- så du borde tjäna 4 000... - Fyra miljoner...
Nej, 4 200 påsar chips av det här.
Hur... Det... Du är... Nej.
Det finns en miljon gram i ett ton.
Så det är femtio miljoner. Jag satte decimalen fel.
- Jag tror det. - Fyrahundratusen påsar.
Det blir 4 160 000.
Dina affärsplaner är värre än mina.
- Vi tittar på senapen. - Jag har inte räknat.
- Hur vet du att det går bättre? - Det är i mitt huvud.
Till slut var vi överens om att potatisen skulle tjäna pengar.
Och sen körde jag iväg med mitt släp
för att skörda senapsåkrarna som Lisa inte tagit över.
Det här blir trångt.
Jag tror att det går att få igenom traktorn.
Men hur är det med släpet?
Jäklar.
Vad ska jag göra nu?
- Hur kommer tröskan in? - Hur flyttar du på traktorn?
- Jag kan flytta på den. - Kan du flytta den?
För jag klarar det inte.
Det... Gör inte så...
Jag tänkte inte på det.
Skit också.
Stanna...
För tusan.
Det finns förare och idioter, gissa vad du är.
Nej, jag glömde att man kunde tippa upp den.
- Ja. - Men jag glömde.
Men hur ska vi få in den? Det är viktigare.
Problemet med att plantera grödor på åkrar som inte är odlade,
och det borde jag ha insett,
är att inga av grindarna är designade för moderna lantbruksmaskiner.
Så Simon och Kaleb fick ta en lång och irriterande omväg.
Jisses.
Ja.
Och för att komma in på senapsåkern
fick vi slå ner ett staket.
Vad gör vi här?
Det här var åkern där Kaleb fem månader tidigare
hade varit oimponerad av min såningsskicklighet.
Så du började så här.
Sen körde du vidare.
Stor miss här.
En till miss.
Men nu när vi var här, var resultatet ganska imponerande.
Så när Simon var klar med tröskningen,
hämtade jag släpet och var redo att ta emot lasset.
Fläkten går på.
Och här kommer senapen. Där är den!
Titta där! Det är tonvis.
Är det allt?
Okej.
Bäst att jag avbokar motorbåten.
Efter att ha omjusterat mina ekonomiska förväntningar,
satte jag igång att förvandla de få frön jag fick
till en god senap.
Det jag gjort hittills
är att hälla i 1,3 liter växtolja.
Jag ska nu lägga till...
Det här är för 40 burkar.
2,2 liter cidervinäger.
Jag förstår varför James May hade ett kockprogram.
Man bara sitter och häller i saker i burkar.
Bijuice.
Cider.
400 millimeter.
Det kan vara för mycket cider.
Mjukt farinsocker.
Man ska vispa frenetiskt tydligen,
så jag behöver en mössa.
Det här är en mössa.
Nu ska mina senapsfrön
krossas för att släppa fram aromen,
och jag har en senapskross.
Man häller bara i fröna...
Glömde ta av locket.
Varför har de ett jäkla...
Titta där.
Nu är jag noga med att ta av locket på senapskrossen
och häller i dem.
Så där ja. Fint.
Klar?
Det ser inte så annorlunda ut,
men de är krossade.
Okej, vispa på.
När den färdiga senapen var i burkarna,
tog jag upp alla 36 till gårdsbutiken.
- Vad är det? - Kolla.
"Jeremy's Hot Seed."
Det är senapsfrö, titta. Cider och honungssenap.
- Heta frön. - Cider...
De där är körsbär.
"Jeremys Hot Seed" med körsbär på sidorna.
Ja, jag vet inte varför. Herregud.
Är det ett äpple?
Det kan det vara. Ja, det är äpplen.
Och de kostar sex pund.
Men vi måste förklara.
Nej, för den storleken...
Nej, sluta. Jag har räknat på dem.
De kostar 6-7 pund i Daylesford.
Den är liten. Sex... Fem... Typ 5,50?
Nej, sex pund.
Om du vill förlora pengar blir det 5,50.
Okej.
- Jag lovar det är sex pund. - Okej.
...vi skulle ha odlat...
Är julgranskulorna lokala?
Nästa morgon kom Charlie med viktiga nyheter,
för han hade resultaten från kvalitetsproven på spannmålen.
- Godmorgon, Jeremy. - Charlie, hur mår du?
Och jag måste erkänna att jag var nervös.
Vintervetet blev kvarnvete.
- Det klarade provet. - Klarade... Ja.
Durumvetet är fantastiskt på vissa punkter.
Och inte lika fantastiskt på andra.
Femton procents fukthalt.
- Perfekt. - Japp.
- Protein, 15,4. - Japp.
- Utmärkt. - Japp.
Hagberg.
Det ska vara 250. Det var 133.
Det är hur elastisk degen blir.
Det ger den en fin elasticitet. En deg som går att dra.
Du vet hur pasta...
Jag vill låtsas att jag vet vad det betyder.
Den kan inte användas.
Så man kan inte göra pasta av den.
Nej, det går inte.
Vi måste ge den till korna som vi inte har.
Ja.
Hur många ton hade vi?
Vi hade runt 150.
150 ton,
och vi hade fått 400 pund per ton.
Ja.
Det är 60 000 och vi kommer att få...
Vad får vi från...
För fodervete idag tjänar vi kanske 175.
26 250.
Så vi förlorade 33 750 pund.
- Kan... - 33 750.
För att det regnade.
Det slutar inte där.
- Så vad... - Blir det värre?
Vi fick resultatet på kornet.
Så, kornet...
Det groddar inte, för det...
Som det står är en del av det dött.
Så det groddar inte.
Vad betyder det?
Vi kan inte använda det till malt.
Herrejävlar.
Hur ska jag göra öl?
Om vi glömmer ölen en stund,
vad hade vi fått om vi sålde det?
Det är runt 180 ton korn.
Och det hade gått för...
Tvåhundratrettiofem.
- Per ton? - Ja.
Så vi hade fått 42 000 om vi hade kunnat skicka det till Oxton.
Ja.
- Och vad får vi? - Hundrasextio.
Det blir djurfoder.
- Tjugoåttatusen, så vi förlorade... - Fjortontusen.
Fjortontusen.
Vi har förlorat 14 000 på kornet.
Fyratusen på durumvetet.
Trettiofyratusen på pastavetet.
Kornet är ett problem.
Ett stort problem. Jag måste ringa bryggeriet.
Om vi inte kan förbättra durumvetet lite,
det kan bli bättre under lagringen...
Det är fodervete.
Men jag är inte helt desperat ännu.
Så hemska nyheter.
Så om jag...
Jag gillar inte det här jobbet i år.
För att muntra upp mig efter denna dystra prognos,
beslöt jag att det var dags att ge Lisa en trevlig överraskning.
Så, på en fin, solig dag,
körde jag oss till Tim, kobonden.
Följ med mig.
Jag gillar utflykter.
Jag vet.
Nej.
Pepper!
- Är det sant? - Ja.
- Vi har inte sett henne på ett år. - Hennes ansikte.
- Och den stora överraskningen... - Ja?
Det är Peppers kalv.
- Jag förstår inte. - Pepper blev dräktig.
Det är Peppers kalv.
Lillan!
- Vilken sötnos. - Du är så söt.
Titta på lilla Diddly Pepper.
En så fin kalv.
Se på hennes lilla... Hon har en liten uppnäsa.
Bra gjort, Pepper. Du ser också fantastisk ut.
Jag sa till Charlie:
"Vad händer med Pepper, kan vi
skicka dem tillbaka till Tim?"
Han sa: "Ställ inga frågor som du inte vill ha svar på."
Tänk dig min förvåning när nio månader senare...
Det var den bästa överraskningen.
Tim.
Hur tusan gjorde du det?
- Samma tjur som ni hade. - Nej!
- Samma tjur? - Ja.
- Maestro? - Japp. Maestro.
- Breakheart. - Breakheart Maestro.
Va? Menar du...
Vi tog hit henne och hon blev dräktig?
Ja, en månad senare.
Det var lite fräckt, Tim.
Hon gillade inte Oxfordshire.
Hon gillade inte det.
- Hon flyttade till Northamptonshire. - Ja.
Hon gillar inte...
Hon gillar inte kommunfullmäktige.
- Det är hennes kvigkalv. - Fantastiskt.
Och Rose och Harry kallar henne för Tabatha.
- Tabatha? - Tabatha.
Eller Tabby.
- Det är... - Hon är speciell.
- Är hon? - Ja.
Pepper och Tabby.
- Ja, Pepper och Tabby. - Så fin.
Och hon är en duktig mamma.
- Jag är så glad. - Jag vet.
Förutom det är allt bara skit.
Det är fantastiskt.
Världens mest berömda ko är nu mamma.
En vecka senare hade alla resultat från skörden kommit.
Vilket betydde att det var dags för whiteboardfinalen.
- Nu är vi här. - Stor stund.
Kaleb och jag träffades på kontoret för att se vem som vunnit.
ÄGG - GRISAR VETERINÄR
VÅRKORN
Genom att bruka icke-jordbruket
- på gården. - Ja.
Jag tjänade 27 614 pund.
- I vinst. - I vinst.
Det var en massa jobb
för otillräckligt med pengar för en Mini Countryman.
Jag skulle tjäna mer än så
på att sälja kaffe på Paddington Station.
- Men... - Du fick en vinst.
Det gick bättre än jag trodde.
Titta på korna.
Korna... Det, ärligt talat,
som kobonde tycker jag det är otroligt. Hur många kor var det?
Det var från fem.
Femtusen pund per ko?
En köttbonde nu skulle få
kanske 1 800 pund.
Det är för att vi har en hamburgerbil.
- Ja, vi har nånstans att sälja. - Ja.
Svampen, titta.
Det är...
Vi borde definitivt odla mer svamp.
- Titta. - Äter inte mer svamp.
Nästan 7 000 pund i vinst på svampen.
- Bra. - Det var en bra idé. Getterna...
- Behåller vi getterna? - Ja.
Borde slakta dem.
Vad menar du?
- Döda dem och ät upp dem. - Nej.
Nej!
Man kan inte göra nåt med 29 pojkgetter.
Jag gillar dem. Nässlorna, fullständig katastrof.
Ja, det låter vi bli.
- Viltköttet. - Det är...
Vi ska fortsätta.
- Vi måste fortsätta. - Det finns så många hjortar.
Grejen är att jag inte förlorade pengar.
Du fick en vinst på 27 614 pund, men med mycket jobb.
- Ja. - Hej.
- Hej, Charlie. - Läget?
- Hur är det? - Jag räknar.
- Bra. - Jag har... Titta.
Trettio procent på att bruka icke-jordbruket.
Det är 50 procent.
- Nej. - Jo.
Varför det?
För du tjänade 27 000 och spenderade...
- Femtiotre. - Strax under 54, ja.
Så...
Om du gav mig ett pund,
så gav jag tillbaka 1,50 pund.
Det var det som hände.
- Jaha... - Jag är förvirrad.
Jag fattar inte.
Vi har inte förlorat pengar.
- Det är viktigt. - Det blev vinst.
Jag fick en vinst.
När min sida var klar
var det dags för Charlie att berätta för Kaleb hur det gick.
Okej, grönt eller rött?
Nej, jag tittar.
Nej... Ta den röda först.
Entreprenörer,
lön till dig och till Simon,
och andra, 46 279 pund.
Okej.
Det gav dig en kostnad på 183 000 pund.
Hundra och...
Åttiotre och elva pund. Noll, ett, ett.
Hundraåttio... Så mycket?
Hemskt att man måste spendera det för att odla mat.
All den kostnaden är ju bara...
- Jag vet. Och vi har inte... - Så...
Nu kommer jag att få hjärtklappning för...
- Jag också. - Rapsen...
- Grön penna? - Den gröna.
Rapsen fanns det mer av än 10 172 pund.
Så du gjorde rätt i att så raps.
Rätt och fel.
En åker var mycket dålig.
Men jag tackar Berry Hill South
för den goda skörden vi fick där och avkastningen var...
Var riktigt hög.
Det som såg hemskt ut...
- Var bra. - ...var bra.
- Och åkern som såg... - Men om du inte hade odlat raps
- hade du sått nåt annat... - Ja.
...som hade varit mer vinstgivande än det.
Lyckligtvis tjänade jag lite på rapsen.
Det gjorde du. Bra.
- Vad har vi sen? - Vete.
Vete.
De goda nyheterna, det blev till mjöl.
- Och... - Och vi hade...
Japp. Vintervetet...
- Det blir bröd. Människoföda. - Bröd. Ja.
93 204 pund.
Det är 250 pund per ton.
Tvåhundrafemtio per ton, ja.
Kom igen, fortsätt.
- Havren blev mjöl. - Havre, japp.
Vem trodde det?
Det var katastrofalt med havren i norra Europa i år, så...
Vilken osis för finnarna.
26 835 pund.
Sen är vi vid gräsfröna som var ditt hösilagefält.
Japp.
Fyratusenåttahundranittio.
Hur många gånger slog du?
- Tre. - Fick du tre skördar?
Tre, men det blev inte hö.
Så vi kan inte sälja till Amanda Holden.
Nej, tyvärr inte.
- Andy Catos åkrar. - Vildodlade.
7 206 pund.
Inte lika bra som vår bästa veteåker, men bättre än den sämsta.
Som har gett vinst.
Om det hade varit vete...
- Okej. - Nej, nej.
Om det hade varit det, var positiv.
Du kanske hade tjänat mer
om vi hade odlat åkern på ditt sätt,
men vi förlorade inget
och förhoppningsvis har vi...
- Förbättrat jorden. - Förbättrat.
Och det är nåt som jag...
Jag vill inte låta som nån miljökämpe på Instagram,
men jag bryr mig om jorden. Så det...
Bra. Durumvetepasta.
Du trodde inte att det skulle bli bra.
Nej. Men det blev det.
- Blev det? - Det...
Det blev 170 Hagberg,
men eftersom året var så svårt
jobbade vi med Matthew
och de malde det till gryn som kunde bli pasta.
- Ja! - Det var goda nyheter.
Men...
Vi malde vetet också, eller hur?
60 165 pund.
- Vi ska... - Sextiotusen...
- ...ett... - Ett, sex, fem.
Ett, sex, fem.
Det ser ut som en bra siffra. Titta.
Jisses. Det är fantastiskt.
Men vårkornet...
- Här är det. - Det var...
Vi kan inte använda det till ölen.
Det är djurfoder av högsta kvalitet.
25 526 pund.
Om vi hade kunnat göra malt av den hade vi fått 60 000 pund?
Det hade varit det dubbla.
- Kan vi räkna ihop nu? - Ja.
- Det här är det viktiga. - Grön penna på högra sidan?
- Du måste slå 27 600 för att... - Så, tvåhundra...
Va?
...och 27 998.
Din summa högst upp, Kaleb,
- är 44 987 pund. - Han slog mig.
Så där ja.
Bra gjort.
Första året som driftschef och du slog mig totalt.
Vi är ett team.
Om vi lägger ihop de två, 40, 50...
72,5.
- Sjuttiotvå... - 72 000 pund.
- Det är... - Tusen tunnland, 72 pund per tunnland.
Till puben ikväll?
Men som ni vet kräver en gård alltid pengar.
- Och vi har börjat på nästa år. - Japp.
Så jag behöver allt det
för att betala för utsäde, konstgödsel,
- besprutning, så... - Va?
- Kan vi inte gå till puben? - Nej.
Behöver du allt?
Varenda penny.
Utsäde, gödsel, ogräsmedel.
Det täcker inte ens entreprenörerna.
Jag bjuder dig på en pint då.
Om jag inte hade brukat icke-jordbruket
- hade vi haft problem. - Ja.
Den andra sidan är att jag
har turen att ha andra inkomster.
Men en vanlig bonde som bara har det här som sitt jobb,
och får två år utan inkomster.
- Ja. - Då är det kört.
Det är svårt.
På grund av fluktuationerna i vetepriset
- och konstgödslet... - Ja.
Man vet inte hur man ska planera.
En fjäril kan flaxa med vingarna i Kina
och man går i konkurs.
Det är så knäppt.
Det fanns en relativt stabil inkomst
i bidragen, men de försvinner. Det är svårt att...
Jag vill tro att jordbrukets framtid är ljus,
och att den unga generationen kommer in.
- Jag är 25 år. - Men hur?
Jag har kanske 60 skördeår kvar.
Hur?
Jag vet inte.
Hur?
Jag vill vara positiv, för jag älskar det jag gör.
Jag ska prata med presidenten igen.
Jäklar.
Presidenten.
Det var svårt att ge Charlie alla pengar
för att köpa utsäde och konstgödsel för kommande år...
...för det innebar att vi gjort allt utan att tjäna nåt alls.
STÄNGNING
Det hade varit ännu ett tumultartat år.
Men som nu är tradition,
samlades team Diddly Squat för att fira året...
...med en picknick i skogen bredvid en av mina mindre triumfer.
- Dammen är inte klar. - Titta på den.
Vi jobbade bakvänt.
Jag tänkte fråga om ni verkligen började på den.
En sån röra.
Den är en skam, ärligt talat.
Som om två barn lekt där.
- Ja. - Vadå?
Det är så det är.
Hundarna är olydiga.
- Du är smutsig. - Nej, gå bort med dig.
Häromdagen tänkte jag
att bönder har goda skäl att klaga.
Det är så svårt. Dåligt betalt.
Man blir påhoppad av alla för att man förstör miljön.
Varför fortsätter de?
Varför kämpar de för att fortsätta?
Varför?
Sen mindes jag att du för fyra år sen sa
att det är en livsstil att vara bonde.
- Håller du med? - Ja.
Under första året tänkte jag:
"Ska jag åka tillbaka till London eller stanna här?"
Nu tänker jag inte så.
Jäklar!
- Jag tänker inte ens så nu. - Nej.
Jag måste till London nästa tisdag,
jag drar mig för det
och försöker hitta på ursäkter.
- När du åkte till Afrika... - Ja.
- Avskyr att erkänna det... - Ja.
Jag saknade dig lite.
Planet kommer att störta bara för att du sa det.
När du sa "lite"...
Jag saknar honom som person, inte hans jobb.
- Vad vill du? - Våra tepauser,
våra samtal, att vi äter ute på helgerna
och småprat och bondesnack och...
Man behöver den gemenskapen.
- Man behöver... - Det är viktigt.
- Sant. - Annars är det ensamt...
Och vi har haft ovanliga år
med svårigheter, dåligt väder, besvikelser, dödsfall,
grisarna var hemskt, Baronessan och så vidare.
Men vi kan se det så här.
Jag blev morfar för första gången efter att vi flyttat hit.
Du blev pappa igen.
Och du, G-dawg, besegrade det stora C.
- Ja. - Just det.
- Vi skålar för det. - Ja.
- Skål, allihop! - Bra gjort.
- Tack. - Tack.
- Och tack. - Varsågod.
Tack alla för hjälpen att göra det till världens bästa jobb.
Jag vill tacka alla.
Hela inspelningsteamet och alla mina vänner här.
Ni har alla varit så snälla mot mig och min familj.
Tack så hemskt mycket.
- Du är härlig. - Vi finns alltid här för dig.
- Det är bra. Skål! - Bra gjort! Skål!
Skål.
DU HAR SETT...
PÅ
CLARKSONS GÅRD
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis
Kreativ ledare Monika Andersson