CLARKSON FARMJA
HUSZONNEGYEDIK FEJEZET SZÁMÍTÁS
Az eddigi legszárazabb február.
- A legesősebb március 40 éve. - Igen.
Egy csepp eső sem esett...
- Májusban. - ...de hideg volt.
Aztán a legforróbb június.
Azóta pedig...
A legesősebb július.
- És a leghidegebb. - Igen.
Mivel az időjárás pont az ellentéte volt annak,
amire egész évben szükség lett volna,
imádkoztunk a régimódi, napos őszért.
De nem, a kulcsfontosságú betakarítási hónap sem alakult jól.
Ma nem fog kisütni a nap. Nézd meg!
Kaleb pedig előkészítette a termést, hogy jöhessen a kombájn.
Az óra ketyegett.
Minél tovább maradnak nedvesen a földön,
annál jobban romlik az állaguk.
Tizenöt alatt kell lennie.
18,4. Baszki!
Kilencnél talán már jók vagyunk.
18,3.
Kilenc alatt kell lennie.
17,5. Bakker!
Szia! Megvan a nedvességteszt?
Máris érzem, hogy nedves.
18,6.
Rémes az idei helyzet. Ez nem fog kiszáradni.
- Mennyi? - 17%.
Rekordot döntöttünk, hányszor csinálunk nedvességtesztet.
Nedvességteszt.
Aztán megint nedvességteszt. És megint.
A nap végén rájössz: ma sem szárad ki.
Ráadásul
Andy Cato most már aggódott,
hogyan fog teljesíteni a vadon nevelt búzaföldje...
- Jó reggelt! Üdv! - Üdv!
...mert attól félt, hogy kevés nitrogént adagolt.
Szerintem nem találtuk el pontosan.
Végül
egészen kevés nitrogént használtunk itt, úgy 11 kilót.
Arra a szántóra ott mennyit tettetek?
- Gőzöm sincs. - Pár száz kilót?
- Kaleb tudja. - Igen.
Pár száz kiló. És 11...
- Nem tudom... - Aha.
...de olyasmi.
Szerintem nem találtuk el az egyensúlyt itt.
Nem kapott eleget.
Nem tűnik túl egészségesnek.
Miután egy újabb frusztráló napot töltöttünk tétlenül,
végre javulni kezdtek a körülmények.
Jobban hangzik.
Zab. Tizenöt százalék alatt kell lennie.
Most 15%.
Mire Simon ideér, le lehet aratni.
Charlie szokás szerint szabadságra ment a betakarítás idején.
Így Kalebnek teljhatalma volt.
Így miközben a kombájnt vártuk,
hívatott az irodájába, egy állítása szerint fontos találkozóra.
Cső!
Szóval ez...
Üdv az irodámban!
Mióta van neked ilyen?
Mióta jószágigazgató lettem.
- Az több hónapja van. - Tudom.
Csak helyet csináltam, és...
Ki volt a lakberendeződ? Nicky Haslam, ugye?
Nem, én.
Ez egy munkahely.
- Mi ez az egész? - Jó dolog.
Az asztalt a régi pajtában találtam.
Meg ezt a komódot is, pár...
Nem a legjobb itt az elektronika.
- Ez a legszarabb iroda, amit láttam. - Nem igaz! Száraz...
- De van mosógéped. - Igen, szárítóval.
De ami fontosabb, Charlie az USA-ban van.
- Tudom. - Igen.
Jön a betakarítás, úgyhogy elutazott.
- Pontosan, elment. - Igen.
De mint jószágigazgató,
most én vagyok a felelős a biztonságért.
Uramisten!
Csak tíz perc. Muszáj átvenni.
Mi ez?
Olvasd át a kockázatelemzést, amit elvégeztem!
- Te kockázatelemzést végeztél? - Aha.
Muszáj volt, az én felelősségem. Ha most megsérülsz,
tudod, ki a felelős? Én. Börtönbe kerülök.
És ez nem egy börtönarc.
A múltkor követ törtünk
- a parkolóhoz, igaz? - Aha.
Mi történt, amikor kiálltál a parkolóból?
- Jött a pótkocsi, és... - Igen.
Elég veszélyes,
- ha van... - Miért?
- Elektromos vezeték volt feletted. - Nem volt.
Jó, de ha lett volna,
- és nem veszed észre... - De nem volt.
Akkor leszakítod, és belehalsz, meg talán más is.
De nincs ott vezeték!
Tudod, hogy szállsz ki a traktorból, ha elektromos vezetékhez érsz?
- Nem. - A helyes módja a kijutásnak,
ha elektromos vezetékhez értél, mivel rövidre zár a traktoron át,
a nyusziugrás.
Kinyitod az ajtót, és a lehető legmesszebb ugrasz.
Ez nekem nem megy.
Eltörnéd a lábad, ha kiugranál.
A térdem nem bírja...
Bent maradok, mert a gumiabroncs szigetel.
Akkor nem tudsz felhívni, mert nincs térerő.
Miért nem?
Az áram kiüti a telódat.
Egy idő után hiányolni fognak.
Én tutira nem.
Van what3words vészhívó app a telódon?
- Igen. - Oké.
Baleset esetén három választott szóval el tudod mondani nekem,
hol vagy.
Nem értem azt az appot. Azt hittem, te választod ki a szavakat.
- Nem. - Mert az app szerint
három szóval kell kifejeznem, hol vagyok. De hogy lehet...
Ha elküldöm neked, honnan tudod, mi a három választott szavam?
Anyám, borogass!
- Gondoltam... tényleg! - Szóval lényegében...
Őszintén... Rajta van a telefonomon, és az volt, hogy
- a dió... dió, karamella, macska. - Igen.
Nekem nem ezek a szavak kellenek. Más választotta őket.
- Igen. - Nekem ez nem tetszik.
Újságcikkeket írok. Nem más választja a szavakat helyettem.
Én választom.
Igen, de... Aki ezt a what3word programot írta,
- az választotta a szavakat minden helyhez. - Jó, megvan.
Rendben.
- Véletlenszerűen. - Nonszensz.
- Tilos a dohányzás tankolás közben? - Bizony.
Nem is tudtam.
Mindig rágyújtottam tankolás közben.
- Mindig. - Csak csináld!
Pár órával később Kaleb találkozott Simonnal és a kombájnnal,
hogy betakarítsák a zabot a szántókon, ahol a repce tönkrement.
Van adóvevőd, Simon?
Igen, hallak.
És gyanítom, a segítségem nélkül akarta elvégezni a munkát.
Azt reméli, hogy nem találom meg, de meg fogom.
És felajánlom a segítségem. És örülni fog.
Jó hír! Jöttem segíteni.
Jaj, ne!
Lehet a tiéd ez a pótkocsi, a másik az enyém. Oké?
A nekem ajánlott pótkocsi csak félig volt tele,
ezért a traktor után kellett kötnöm.
Még mindig nem tudom, hogyan kell pótkocsit csatlakoztatni.
Fel!
- Így jó? - Nem.
Használd a joysticket!
Oldd fel a kis gombbal, a hidraulikával!
Kell a hidraulika. Az egészet...
Le van zárva vagy nincs?
- Kurvára nem tudom! Mi van? - Le van zárva a kis gombbal?
Készen állunk?
- Kicsit gurulj még előre! - Mi? Hátra?
Egy kicsit előre!
Képesek megtankolni egy vadászrepülőgépet 10 000 méteren,
- de a gazdák nem tudnak... - Mehet!
- ...egyszerűbb módszert találni... - Nem, megint előre!
Előre kell gurulnom!
- Baszki! - Hé!
Sikerült.
És csak három órába telt, baszki!
Tessék! Kipróbálod a hidraulikát kezdés előtt?
Azt hogy kell?
Aktiválod a hidraulikát, aztán a kis joystickkel...
Aktiváltam, azt hiszem.
Hogy lemenjen.
Ne! Menj le!
A kurva...
Nem bírom elviselni.
Adj neki egy lapátot, meg zsákokat! A diákokkal ezt csináltuk.
Fellapátoltattuk velük.
- Ne! - Ne!
Kurva élet!
- Jó. Az fent van. - Ne! Állj!
Baszki!
Megállapodhatunk?
Mostantól te dugod be.
Ha bedugod a csöveket, lehetnek mindig ugyanolyanok?
Igen. Mindig ezt csinálom, de egy: a traktorod szar.
Kettő: nem tudod vezetni.
- Nem velem van gond. - De.
Valahányszor beszállsz, rosszat nyomsz meg.
Azért, mert valahányszor beszállok, mást csinál a gomb.
- Egyetértesz? - Igen, mert szar a traktor.
Szerencsére a keresztfiam pont azon a héten volt a farmon gyakorlaton,
így neki jutott az élvezet, hogy fellapátolja a kiömlött zabot...
Ez az.
Érkezem!
...miközben én Simon felé tartottam a maradék rakományért.
El ne szúrjuk, Jeremy!
Most már ideges. Nagyon szétszórt.
Kicsit menj balra! Balra!
Ez most mind félrement... Nézd, mennyi...
Rengeteget öntöttél ki.
Mi? Most mit csináltam rosszul?
Rengeteget öntöttél ki bal oldalon.
Túl közel mentél.
Én ezt nem értem. Semmit sem értek.
Amikor esedékes lett a következő rakományom,
Simon meglehetősen megalázó döntést hozott.
Állva rakodok.
Tudom, hogy otthon most látják, és kinevetnek,
de az a fontos, hogy Kaleb nincs itt, nem látja.
De hiába veszítettem el minden korábbi aratási készségemet,
sikerült aznap
mindkét zabföldet betakarítani és a pajtába szállítani.
Ezt kapd ki, McScotland!
Ebből lesz a McChipping Norton-i zabkása.
De nem élvezhettük ki a betakarítás megszokott örömét,
mert az időjárás megint közbeszólt.
Megnézzük, mit ír a meteorológia.
Ma este tízkor esőt.
Az enyém szerint kilenckor.
- Van egy végítélet-appod? - Aha.
Az a norvég... Az melyik?
A RainToday.
Inkább a BBC, meg a meteorológiai szolgálat.
- A norvég nagyon jó. - Aha.
Mind azt mondja, hogy tíz órakor...
- Tízkor? - Tízkor.
Beszarás! Azt nézd!
Ez jön. Ez durva lesz.
Miután az összes app szerint eső és szél közelgett,
Kaleb késő délután döntött.
Az lesz, hogy befejezzük ezt a szántót,
- ha már itt vagyunk. - Te vagy a jószágigazgató.
Aztán jön a vadon művelt szántó.
- Oké. Andy örülni fog. - Igen.
Megcsináljuk.
Szerintem Andy amiatt aggódik, hogy...
A mi búzánknak már nem árt az időjárás.
Hiába az ítéletidő, őrölhető minőségű marad.
- Úgy érted, mielőtt... - Kenyér lesz belőle.
Kenyér, nem tehéntakarmány.
- Pontosan. Vagy csirkekaja. - Igen.
Szerintem amiatt aggódik, hogy az régi fajta,
és fél, hogy nem lesz őrölhető minőségű.
- Rossz időben megeshet. - Igen.
Andy megjósolta, hogy mivel túl óvatos volt a műtrágyával,
a földjén nem lesz nagy hozam.
Nem tévedett.
A szántó harmadával végeztünk,
és alig egy fél pótkocsi telt meg.
Ezzel könnyen végzünk.
Aha.
Jó alacsony, mi?
- Érdemes egyáltalán? - Aha.
Egész évben hülyén viselkedtél, hogy lenyúlták a földedet.
Nem kéne hagynod, hogy más vesse be.
Te mindig negatív vagy, nem hallgatok rád.
Támogatom a doncastriánusokat.
- A doncastriánusokat? - Így hívnak minket.
- Uramisten! Biztos valami szekta. - Ő is Donnyba valósi, én is.
Doncaster adta a világnak Kevin Keegant és Diana Rigget.
És most megmentjük a mezőgazdaságot.
Nem akarok szemétkedni, de fogalmam sincs, miről beszélsz.
- Sose hallottál Kevin Keeganről? - Nem.
Miniszterelnök volt?
Nem, futballedző.
Megállás nélkül dolgoztunk késő estig,
és még az eső előtt learattuk Andy búzáját.
Másnap pedig a modern búza-bab kombója
indult útnak a malomba.
Ezután már a problémás gyerekre koncentrálhattunk,
az olajrepcére.
Ne feledjük,
van egy mondás: „Ha nem vetetted el a repcéd
„a Moreton-bemutatóig”, ami egy itteni gazdabemutató
szeptember elején, „akkor ne is vesd, mert elkéstél.”
Mi nem vetettük el a Moreton-bemutatóig.
Azt tanácsoltuk Kalebnek, ne vessen repcét. De ő elvetette.
A nagyja nem hozott termést.
Ez a szántó termőre fordult. Meglátjuk, mekkora a hozam.
Hány földünk van ebből? Kettő, ugye?
Normális esetben 100 hektárt vetünk be, ugye?
- Olajrepcéből? - Olajrepcéből.
Idén 20 van belőle.
Mennyi nem hozott termést?
Csak egy szántó, nyolc hektár.
Nem, két szántó.
Nem, egy.
Kérj bocsánatot!
Bocs, hogy rossz terményt vetettél.
Nem, kérj bocsánatot!
Bocs, hogy ekkorát hibáztál.
- Ne légy undok! - Jó munkát végeztél.
Köszönöm.
- Tessék. - Mennyinek kéne lennie?
Kilenc alatt.
Tizenkettő.
Szerintem még két óra, és jó lesz.
Pár órával később visszatértünk egy újabb nedvességtesztre.
Mennyi is volt délelőtt?
Tizenkét százalék.
- És kilenc alatt kell lennie. - Igen.
Nem sokra emlékszem a gazdálkodás éveiből,
de egyre igen, és ez a tévében is látható volt:
Charlie azt mondta nekem, hogy egy alvállalkozó, Kaleb vagy Simon szerint
nem kell aggódni a nedvesség miatt.
De Charlie azt mondta, ne hagyjam, hogy nedvesen takarítsák be a termést.
Soha, de soha.
Szóval ha kilenc felett van, nem jöhet a kombájn.
Mennyi?
Tíz. Még túl nedves.
Te döntesz, mert most mondtad, hogy alvállalkozó vagyok.
Mi legyen?
Arassam le ma, 10%-on,
bevállalva, hogy kicsit nedves,
vagy várjak a hét végéig, amikor kész a búzánk is?
Ha a búza Hagberg-féle esésszáma elveszik, nem lesz őrölhető.
Nem akarjuk,
hogy a repcét kelljen betakarítani, amikor kész a búzánk. Döntsd el!
Gyerünk! Azt mondtad, én csak alvállalkozó vagyok...
„Alvállalkozó.”
Gyerünk! Döntsd el!
- Charlie azt mondta, ne arass... - Tudom, mit mondott,
de ez a te döntésed.
Mire nekilátunk, mire idehívjuk Simont...
- Nem tudok dönteni, ha beszélsz. - Gyerünk! Akkor befogom.
„Csak alvállalkozó vagy!”
Szóval öt-hat óránk van betakarítani a repcét?
- Igen. - És a búza...
Szerda délutánra lesz kész.
Garantálom, hogy a búza addigra jó lesz.
Döntsd el!
Nem hiszem el, hogy Charlie most nyaral.
- Eldöntenéd? - Nem tudom!
Akkor én döntök helyetted. Csináljuk.
- Készen állsz? - Charlie azt mondta, ne tegyem.
- Azt mondta, te... - Hívom Simont. Csináljuk.
Simon érkezésekor elmentem a gombákkal foglalkozni,
otthagytam Kalebet, hadd várja aggodalmasan,
bejött-e a kockázatos húzása.
Simon, hallasz?
Igen, hallak.
Jól haladsz?
Hát, igen, még csak a negyede van tele.
A negyede?
Pillanatnyilag negyed tonna
hektáronként.
Basszus!
Sok növényen nincs termés.
Ez a baj a repcével. Szeszélyes növény.
A második, utolsó repceföldön tartottak, amikor visszatértem.
- Milyen... - Döbbenetesen rossz.
- Mennyire? - Nagyon rossz.
Ne! Mennyi a hozam?
Átlagban 300 kiló hektáronként.
Viccelsz. Az az első szántóföld termése?
Igen, de nem nézném meg a helyedben.
Ne csináld! Komolyan.
- Látod, miről beszélek? - Aha. Tíz hektár.
Igen.
Baszki!
Megint az időjárás adta a kegyelemdöfést.
Ez egy repceszár. Hol a termés?
Basszus! Nincs rajta semmi.
És nézz a hátad mögé!
Látod? Ott, ahol ritkább,
és a szél éri.
Ennyire száraz, és jön a vihar,
az eső, és kiveri belőle a magokat. Komolyan...
Látom rajtad... Én is olyan dühös vagyok, mint te.
Látom, hogy dühös vagy.
Csak elegem van.
Mennyi idő és energia.
Normális eseteben szívatnálak, hogy mondtuk, ne vess repcét.
Ezt most hagyjuk!
Tudod...
- Fel a fejjel! - Most lett elegem.
Mi?
Ennyi időt, energiát és pénzt feccölsz bele.
Tudom, nem az én pénzem.
Persze, jár a szám, de akkor is...
Nem akarok kudarcot vallani, tudod?
Iszunk egy sört.
Aha.
Jaj, haver!
- Bosszantó, mi? - Igen.
- Egy csapat vagyunk, nem? - De.
Hozom a pótkocsit.
- Ezt beviszem... - Oké.
- ...és visszajövök, jó? - Aha.
Miután a repcével végeztünk, szünetet tartottunk a betakarításban.
Úgyhogy Londonba mentem meglátogatni az újszülött unokámat,
és Kalebre hagytam az erősen vemhes disznókat.
Ő mindjárt ellik.
Szerintem ma este.
Vigasztalni kell.
Kicsit olyan, mint bemenni szülni a pároddal.
Fogod a kezét.
Masszírozod a hátát.
Vakarod a füle mögött.
Minden oké.
Nem lesz baj.
Megnyugtatja.
Másnap elkezdtek érkezni a malacok.
Sokan.
Igazából annyian...
hogy Dilwynt, az állatorvost kellett hívni, hogy döntéseket hozzon.
...tizennégy, 15, 16 van itt.
Az túl sok.
Nem tud 12-nél többről gondoskodni.
- Igen. - Tizenkettő, 13.
Szerintem a legjobb, ha a kicsiket
oda tesszük.
Kint fial?
Aha.
Azokat tedd ide!
Úgy lesz esélyük, meglátjuk, hogy alakul.
Igen.
Menj...
Ezt nézd! Aprók.
- Nagyon picik. - Igen.
Az anyához.
Jól van.
A kicsi most kap enni.
Bevált?
Őrület, mi? Ezt látni.
Amint visszaértem,
Lisával rohantunk Disznóvárosba, üdvözölni az új jövevényeket.
Fantasztikus!
Nézd, az mekkora!
Te... Már most nagyon nehéz vagy.
És szalmát szopizol.
Atyaég! Rengeteg van!
Szép volt!
Már nem fogunk Svájcinak hívni.
Márciusban Svájci hármat fialt.
Így van.
Most 11-et.
- Ne! - De.
- Svájci? - Tizenegyet.
Szóval márciusban 28 malacunk született.
Igen.
Most 53.
Szerintem a halak miatt van.
Azért, mert boldogok
- itt, az erdőben. - Szerintem is.
De nekem ez a lényeg.
- Tudod, a disznógyűrűm. - Igen.
Bevált?
Legutóbb 28%-ukat nyomta agyon az anyja.
Most 13%-ot.
Az nagyon jó. Kitűnő.
Hahó!
Láttad, hány malacunk van?
Láttam-e? Én segítettem világra őket!
Mondok valamit. Utálom beismerni.
Igen?
A Clarkson-gyűrű működik.
Igen.
Látni lehet, hogy idenyomta magát,
és a malacok el tudnak futni mögötte.
Ez szuper.
Ezután hagynunk kellett a disznók feletti bábáskodást,
mert ideje volt learatni az árpát.
És amitől Charlie félt...
Tudod, kicsit később került a földbe.
Igen.
És most ilyen kis hajtásai vannak. Tessék, nézd!
És azokkal a későn érőkkel gond lesz a betakarításkor.
Úgy tűnt, a kiszámíthatatlan időjárás ezt a terményt is tönkretette.
Ez itt az árpa, és ez itt a probléma, nézd!
Nézd a zöldet!
Ez egy zöld.
Nem kéne ilyennek lennie.
A téli búza volt a soron következő.
Reggeli, ebéd és vacsora.
És azután Kaleb elindult az utolsó nagy terményhez...
Durumbúza. Jövünk!
...ahol csatlakozott hozzá a segédkombájnos.
- Jó reggelt! - Hogy vagy?
- Aha. - Jól.
Igen, lehet.
A rohadt izék, nem tudod...
Jó lesz.
- Gondoltam, beugrom hozzád. - Semmi gond.
Ez aztán jó öreg cucc...
- Tessék? - Ott az öreg Mrs. Hasting.
Hol van Simon? Még mindig ott, a...
Igen.
A kimerült Kaleb pár nappal később végzett,
de nem sok idő maradt lazítani...
Hahó!
...mert Charlie visszatért...
Nem vagy lebarnulva? Megvan minden végtagod.
Itt vagyok, egészben.
...és azonnal a termést akarta látni.
- Bent van a tavaszi árpa. - Jól van.
- Remélem, jó lesz a malátázáshoz. - Igen.
Az aggasztott legjobban.
A durumnak pedig tésztaminőségűnek kell lennie.
Igen.
Mert Kanadában megint hőség van.
- Úgyhogy a durum ára... - Milyen a durum ára?
Nagyon jó.
- Öt-hatszáz font tonnája. - Oké.
Te menj arra!
Míg Charlie és Kaleb mintát gyűjtött,
hogy bevizsgálják a termés minőségét,
én az utolsó bevételeket szedtem be
a műveletlen területekről,
és egy váratlan bevételi forrást
fedeztem fel a hagyományosan legnehezebb sorsú terményünk...
Ide! Lábhoz!
A krumpli esetében.
Arya... Ne! Az a krumplim! Ne!
Hagyd a krumplimat! Ide!
Ne! Idióták! Erre!
Lisa rekvirálta az egyik mustárnak szánt szántót,
és beültette krumplival,
mert még egyszer meg akart próbálkozni a csipszkészítéssel.
Tudod, mennyi csipszet esznek évente az angolok?
- Nem. - Hatmilliárd.
- Zacskót vagy darabot? - Zacskót.
- Nem csoda, hogy Lineker ilyen gazdag. - Isteni csipsz.
Izgalmasnak hangzott.
De a pénzügyi számvetés
újabb tipikus Diddly Squat-kalkulációt eredményezett.
Szóval van 50 tonnánk, az...
Egy tonna 100 000 kiló, nem?
De. Vagy nem?
Mennyi egy tonna?
- Ezer kilogramm. - Ezer kilogramm egy tonna. Igen.
Akkor félmillió gramm osztva 120-szal,
- az 4000... - Négymillió...
Nem, 4 200 zacskó csipsz innen.
Hogyan... Az... Te... Nem.
Egy tonna egymillió gramm.
Akkor ötvenmillió. Talán rossz helyen van a tizedesvessző.
- Lehet. - Négyszázezer zacskó.
Az 4 160 000.
Az üzleti terveid az enyémeknél is rosszabbak.
- Mutasd a mustáros számokat! - Nem számoltam utána.
- Honnan tudod, hogy jobb? - Fejben tudom.
Végül megegyeztünk, hogy a krumpli azért hoz majd valamit.
Aztán útnak indultam a pótkocsimmal,
hogy betakarítsam a Lisa által nem rekvirált mustárföldeket.
Ez szűkös lesz.
Szerintem épp átférek a traktorral.
És a pótkocsi?
Baszki!
Most mi a francot csináljak?
- Hogy fog bejutni a kombájn? - Hogy megy át a traktor?
- Azt el tudom vinni az útból. - Rajta! Ezt is?
Mert ez nekem nem megy.
Ez... Ne csináld...
Ez nekem nem jutott eszembe.
Ez nem jutott eszembe.
Bakker!
Maradj...
Kurva élet!
Vannak fékek és balfékek, és te balfék vagy.
Én... Elfelejtettem, hogy fel lehet emelni. Átfért volna.
- Igen. - Elfelejtettem, hogy felemelkedik.
De ami fontosabb, azt hogy visszük be?
A gond a vetéssel a műveletlen területeken az,
és erre gondolnom kellett volna,
hogy a kapukat nem a modern gépekre tervezték.
Úgyhogy Simon és Kaleb hosszú és bosszantó kerülőre kényszerült.
Jesszus!
Igen.
És hogy bejussunk a mustárföldre,
le kellett döntenünk egy kerítést.
Jó, mit keresünk itt?
Ez volt a szántó, ahol öt hónapja
Kaleb nem volt megelégedve a vetési tudományommal.
Nézd, itt te kezdtél vetni.
Aztán jöttél te.
Kurva béna.
Nézd, azt is kihagytad!
De most, hogy itt voltunk, én imponálónak láttam az eredményt.
Így amint Simon végzett a kombájnnal,
Behoztam a pótkocsimat, vártam a rakományt.
Ott a ventilátor.
És itt jön a mustár! Ez az!
Nézzenek oda! Rengeteg!
Ennyi?
Értem.
Hát, jobb lesz, ha lemondom a motorcsónak-rendelést.
Miután újraértelmeztem a pénzügyi elvárásaimat,
nekiláttam, hogy abból a pár magból, amim van,
finom mustárt készítsek.
Eddig 1,3 liter
növényi olajat öntöttem bele.
Most pedig hozzáteszek...
Ez 40 üveghez elég.
2,2 liter almaecetet.
Már értem, miért csinált James May főzőműsort.
Csak ülsz, és mindenfélét öntesz az üvegekbe.
Méhlé.
Almabor.
Négyszáz milliliter.
Talán túltoltam az almabort, de jó lesz.
Könnyű, puha barna cukor.
Állítólag vadul kell keverni,
úgyhogy kell egy sapka.
Úgy tűnik, ez az.
A mustármagjaimat
most össze kell törni,
és van mustárőrlőm.
Csak beleteszed a magokat...
Elfelejtettem levenni a tetejét.
Miért tesznek egy rohadt...
Most nézzék meg!
Vigyázzanak, vegyék le a tetőt,
és úgy öntsék bele a mustármagot!
Ez az. Csodás.
Készen állnak?
Nekem ugyanolyannak tűnik az egész,
de már meg vannak törve.
Jól van, jön a keverés.
Miután a kész mustárt üvegekbe porcióztam,
Mind a 36-ot elvittem a farmboltba.
- Ez mi? - Nézd meg!
„Jeremy Forró Magja.”
Mustármag, nézd! Almaboros-mézes mustár.
- Forró mag. - Almabor és...
A cseresznye.
„Jeremy Forró Magja”, és két cseresznye oldalt.
Nem tudom, miért. Istenem!
De az egy alma?
Lehet. Igen, alma.
És hat font lesz az ára.
De meg kell magyaráznunk.
Nem, ez a méret...
Ne csináld! Ezt már kimatekoztam.
Hat font. Daylesfordban hét.
Elég kicsi. Oké. Hat... Öt... Mondjuk 5,50?
Nem, hat font.
Ha veszíteni akarsz rajta, 5,50. Hat font.
Oké.
- Hidd el, hat font... - Oké.
...elvileg a termésnek...
Azok a karácsonyfadíszek helyiek?
Másnap reggel Charlie fontos hírrel keresett fel,
mert megkapta a terményeink minőségtesztjének eredményét.
- Jó reggelt, Jeremy! - Charlie, hogy vagy?
És hogy őszinte legyek, elég ideges voltam.
A téli búza őrölhető.
- Megütötte a mércét. - Értem.
A durumbúzád némely tekintetben kivételes.
Más tekintetben nem annyira.
15%-os nedvesség.
- Kiváló. - Igen.
- Fehérje 15,4. - Igen.
- Kivételes. - Igen.
Hagberg.
Kétszázötvennek kéne lennie. De 133.
Ez azt mutatja, mennyire rugalmas a tészta.
Jó rugalmas. Szóval nyúlós tészta.
Tudod, hogy a tészta...
Szeretnék úgy tenni, mintha tudnám, mit jelent.
Nem használható.
Szóval... ebből nem készíthető tészta.
Nem megfelelő a minősége.
Meg kell etetnünk a nem létező teheneinkkel.
Igen.
Hány tonnánk volt?
Úgy 150.
Százötven tonna,
tonnánként 400 fontot kellett volna kapnunk érte.
Igen.
Az 60 000 font, és helyette...
Mit kapunk a...
Takarmánybúzáért ma úgy 175-öt.
Huszonhatezer-kétszázötven.
Akkor 33 750 a veszteség.
- Mondd csak... - Harmincháromezer-hétszázötven.
Mert esett.
Még nincs vége, attól tartok.
- Szóval mi... - Még rosszabb lesz?
Megvan az árpa eredménye.
Az árpa...
Nem fog kicsírázni, mert...
Egy része elpusztult.
Így nincs meg a szükséges csíraképessége.
Ez mit jelent? Nem lehet...
Nem használható sörárpának.
Kurva élet!
Hogyan fogok sört főzni?
Egy pillanatra felejtsük el a sört.
Mit értünk volna el, ha eladjuk?
Úgy 180 tonna árpa van.
És nagyjából...
Kétszázharmincötért adtuk volna el.
- Tonnáját? - Aha.
Akkor 42 000 fontunk lenne, ha le tudtuk volna küldeni Oxtonba.
Igen.
- És így mennyit kapunk? - Százhatvanat.
Ebből is takarmány lesz.
- Huszonnyolcezer, tehát veszítettünk... - Tizennégyezret.
Tizennégyezret.
Szóval 14 000-et veszítettünk az árpán.
- Harminc... - Négyezret a durumon.
Harmincnégyezret a tésztabúzán.
Az árpa probléma.
Az egy nagy probléma. Fel kel hívnom a sörfőzdét.
Ha a durumbúzádon nem tudunk javítani kicsit,
mert tárolás közben néha javul, akkor...
Takarmánybúza lesz.
De azért még reménykedem.
Mennyi kibaszott rossz hír!
Szóval ha...
Igen. Idén nem élvezem ezt a munkát.
Hogy felvidítsam magam a komor jóslat után,
úgy döntöttem, ideje meglepni Lisát.
Így egy szép, napsütéses napon
elmentünk Timhez, a tehenészhez.
Gyere!
Jó egy kicsit kiszabadulni.
Tudom.
Ne!
Pepper!
- Ne már! - Igen.
- Egy éve nem láttuk! - Nézd az arcát, ő az!
- És a nagy meglepetés... - Igen?
Az ott Pepper borja.
- Nem értem. - Pepper vemhes lett.
Ez itt Pepper borja.
Kicsi!
- De édes vagy! - Nagyon cuki vagy.
Nézd a kis Diddly Peppert!
Nagyon szép borjú.
Nézd a kis... Fitos kis orra van.
Szép volt, Pepper! Te is fantasztikusan nézel ki.
Csak mert annak idején kérdeztem Charlie-tól,
mi lesz Pepperrel és az anyákkal.
- Aha. - Visszaküldhetnénk-e őket Timhez.
Azt mondta, ne kérdezzek olyat, amire nem szívesen hallom a választ.
Képzeld, hogy meglepődtem, amikor kilenc hónappal később...
Ennél jobb meglepetés nem érhetett volna.
Tim!
Hogy az istenbe csináltad ezt?
- Ugyanaz a bika, aki nálatok volt. - Ne!
- Ugyanaz? - Igen.
- Maestro? - Igen. Maestro.
- Szívtipró? - Szívtipró Maestro.
Mi? Úgy érted...
Idehoztuk, és bekapta a legyet?
Igen, egy hónappal később.
Ez kicsit udvariatlan, Tim.
- Nem tetszett neki Oxfordshire. - Aha.
Nem tetszett neki Oxfordshire.
- Visszajött Northamptonshire-be. - Aha.
Nem jön be neki a...
Az oxfordshire-i kerületi tanács.
- Egy kis üszőborjú. - Fantasztikus.
Rose és Harry Tabathának nevezték el.
- Tabatha? - Tabatha.
Röviden Tabby.
- Az... - Igazi egyéniség.
- Tényleg? - Igen.
Pepper és Tabby.
- Pepper és Tabby, igen. - Csodaszép.
És Pepper nagyon jó anyuka.
- Annyira örülök! - Tudom.
Ezen kívül minden szar.
Fantasztikus.
A világ leghíresebb tehene anyuka lett.
Egy héttel később a betakarítás minden eredménye befutott.
Így eljött a nagy táblás finálé ideje.
- Hát, itt vagyunk. - Nagy pillanat.
Kalebbel az irodában találkoztunk, hogy megtudjuk, ki nyert.
TOJÁS - DISZNÓK ÁLLATORVOSI KÖLTSÉGEK
TAVASZI ÁRPA
Szóval a megműveletlen terület megművelése
- a farmon... - Igen.
Én 27 614 fontot kerestem.
- Ez a profit? - A profit.
Ez rengeteg munka
annyi pénzért, ami nem elég egy Mini Countrymanre.
Ennél többet keresnék,
ha kávét főznék a Paddington pályaudvaron.
- De... - De nyereséged lett.
Jobban teljesítettél, mint hittem.
Nézd meg a teheneket!
A tehén... Őszintén,
tehenészként azt mondom, ez fantasztikus. Hány tehén volt ez?
Öt.
Ötezer font tehenenként?
Az átlagos tehéntenyésztő
úgy 1800 fontot szedne be.
Ez a burgeres furgon miatt van.
Van hol eladni.
Nézd a gombát!
Ez... Úgy értem...
Gombából mindenképp többet kell termeszteni.
- Nézd! - Nem eszem több gombát.
Majdnem 7 000 font profit a gombán.
- Az jó. - Jó ötlet volt. A kecskék...
- Megtartjuk őket? - Megtartjuk.
Le kéne vágni őket.
Hogy érted?
- Öld meg és edd meg őket. - Nem.
Nem!
29 fiúkecske. Nem tudsz mit csinálni velük.
Nem, bírom őket. Csalán. Teljes csőd.
Azt nem csináljuk többet.
- Az őzhús. - Hát...
Azt folytatnunk kéne.
- Igen. - Mert rengeteg itt a vad.
Az előnye az, hogy nem vesztettél rajta.
A profit 27 614 font, de rengeteg meló.
- Igen. - Helló!
- Üdv, Charlie! - Hogy vagy?
- Mi újság? - Számolgatok.
- Az nagyon jó. - Nekem... Ezt nézd!
A haszon 30% a műveletlen megműveléséből.
Ötven százalék.
- Nem. - De.
Miért?
Mert 27 000-et kerestél, és elköltöttél...
- Ötvenhármat. - Majdnem 54-et.
Szóval...
Ha adnál egy fontot,
visszaadtam volna 1,50-et.
Pontosan ez történt.
- Hát... - Kurvára nem értem.
Nem értem.
Mindegy, nem veszítettünk rajta.
- Ez a fontos. - Nyereségem volt.
Nyereségem. Na mindegy...
Az én oldalamat letudtuk,
most itt volt az idő, hogy Charlie közölje Kalebbel, hogy teljesített.
Na jó, profit vagy veszteség?
- Te... - Nem, nézem.
Nem... Előbb a veszteség.
Az alvállalkozók,
ez a te fizetésed, Simoné,
bérek, 46 279 font.
Oké.
A teljes költség 183 000.
Száz...
Nyolcvanháromezer-tizenegy. Nulla-egy-egy.
Száznyolcvan... Ilyen sok?
Őrület belegondolni, hogy ennyi a költség.
És ez egyszerűen...
- Tudom. És még csak nem is... - Szóval...
Most nagyon dobog a szívem, mert...
- Az enyém is. - A repce...
- Zöld toll, igaz? - A zöld toll.
A repcéből 10 172 font lett.
Úgy tűnik, jó ötlet volt repcét vetni.
Jó és rossz.
Egy szántó nagyon gyenge volt, ugye?
De szerencsére, és ez a Berry Hill Southnak köszönhető,
ott remek volt a termés, a hozam...
Nagyon magas volt.
Ami rémesnek tűnt...
- Az jó lett. - ...az jó lett.
- És amelyik jól nézett ki... - De ha nem vetettél volna repcét,
- mást vetettél volna... - Igen.
...ami még nyereségesebb lehetett volna.
Szerencsére fedezte a költségeket, és kicsit kerestél is.
De tényleg. Oké, jó.
- Jól van. Mi van még? - Búza.
Búza.
A jó hír, hogy őrölhető.
- És... - És... Igen.
A téli búza...
- Az kenyér. Emberi táplálék. - Kenyér.
Az 93 204 font.
Az 250 font tonnánként.
Igen, annyi.
Gyerünk tovább!
- A zab őrölhető. - Igen.
Ki gondolta volna?
Észak-Európában katasztrofális a zab idén, szóval...
A finnek nagyot szívtak.
Az 26 835 font.
Most jön a fűmag, az volt a kaszálód a fenti szántón.
Igen.
Négyezer-nyolcszázkilencven.
Hány kaszálás volt?
- Három. - Három?
Három, de széna nem lett belőle.
Nem tudja eladni Amanda Holdennek.
Sajnos nem.
- Andy Cato földjei. - Vadon művelve.
Az 7206 font.
Nem olyan jó, mint a legjobb búzaföldünk, de jobb, mint a legrosszabb.
Az nyereséges volt.
Ha az búza lett volna, sikerült volna.
- Oké. - Nem.
Ha szabad, legyünk pozitívok!
Oké, lehet, hogy többet kerestél volna,
ha a te módszereddel műveled meg azt a földet,
de nem veszítettünk rajta,
és remélhetőleg...
- Javítottuk a talajt. - Javítottuk a talajt.
És ez nekem...
Tudom, nem akarom osztani az észt, ahogy az Instagramon szokták,
de nekem fontos a talaj. Szóval...
Jó. Durumbúza tészta.
Nem hitted, hogy sikerül, mi?
Nem. De sikerült.
- Tényleg? - Hozott...
Szóval felment 170-es Hagbergre,
de mivel ez az év olyan nehéz volt,
Matthew-val dolgoztunk,
megőrölték, liszt lett belőle, tészta lett belőle.
- Igen! - Az jó hír.
Habár...
A búzát is megőrölték, nem?
Az 60 165 font.
- Abból... - Hatvanezer...
- egy... - Százhatvanöt.
Egy-hat-öt...
Az egy szép kerek szám, nem? Nézd meg!
Jesszusom! Fantasztikus!
Viszont a tavaszi árpa...
- Tessék. - Ez volt a...
Nem tudunk Hawkstone sört csinálni belőle, igaz?
A legmagasabb minőségű takarmány.
Huszonötezer-ötszázhuszonhat.
Ha malátázni lehetett volna, mennyit hozott volna, 60 000-et?
Nagyjából a duplája.
- Oké. Akkor most összeadjuk? - Aha.
- Ez a fontos. - Szóval a jobb alsó zöld filc?
- A 27 600-at kell legyőznöd, hogy... - Tehát kétszáz...
Mi?
...és 27 998.
A te végösszeged, Kaleb,
- 44 987 font. - Megvert.
Tessék!
Szép volt.
Az első éved jószágigazgatóként, és jól lehagytál.
De egy csapat vagyunk.
Szóval a kettő együtt 40, 50...
Hetvenkettő és fél.
- Hetvenkettő... - Az 72 000 font.
- Az... úgy értem... - Négyszáz hektár, 180 font hektáronként.
Akkor ma ünnepelünk?
De Kaleb, tudod, hogy a farm mindig készpénzt igényel.
- És már elkezdtük a jövő évi ciklust. - Igen.
Szóval ez kell
vetőmagra, műtrágyára,
- permetezőszerre... - Mi?
- Akkor nem mehetünk ünnepelni? - Nem.
Minden pennyre szükséged van?
Minden pennyre.
Vetőmag, műtrágya, permetezőszer jövőre.
Az még a vállalkozói díjat se fedezi.
Akkor én hívlak meg egy sörre.
Mondok még valamit, ha nem művelem meg a műveletlent,
- bajban lennénk. - Igen.
A másik pedig továbbra is az,
hogy szerencsés helyzetben vagyok, van más bevételi forrásom is.
De egy normális farmer, akinek ez a főállása,
már második éve nem keres pénzt.
- Igen. - Cseszheti.
Nagyon kemény.
A búzaár fluktuációja miatt,
- és a műtrágya ára miatt... - Igen.
Azt se tudod, hol állsz. Nem tudsz tervezni.
Szó szerint, egy pillangó meglebbenti a szárnyát Kínában,
csődbe mész.
Ez őrület.
Relatíve stabil bevételed volt
a támogatások formájában, de megszűnnek. Nehéz szerezni...
Szeretném hinni, hogy a mezőgazdaság jövője fényes,
és jön az új generáció, főleg én.
- Most 25 éves vagyok. - De hogyan?
Még talán 60 aratásom van.
Hogyan?
Nem tudom. Tényleg nem.
Hogyan?
De pozitív akarok maradni, mert szeretem a munkám.
Megint beszélek az elnökkel. Miniszterelnökkel, bocs.
Kurva élet!
Elnök.
Nehezemre esett odaadni az utolsó megkeresett pennyt is Charlie-nak,
hogy vetőmagot és műtrágyát vegyen a következő évre...
mert ez azt jelentette, hogy sok mindenen mentünk keresztül semmiért.
ÉRTESÍTÉS BEZÁRÁSRÓL
Igen, ez is mozgalmas év volt.
De ahogy már megszoktuk,
a Diddly Squat-csapat összegyűlt, hogy megünnepelje a végét
egy erdei piknikkel, kisebb diadalaim egyikének szomszédságában.
- A gát még nincs egészen kész. - Nézd meg!
De rontottunk rajta.
Épp kérdezni akartam, elkezdtétek egyáltalán?
Tiszta káosz.
Őszintén, csalódtam mindkettőtökben.
Mintha két gyerek játszott volna ott, nem?
- De. - Mi az?
Pontosan erről van szó.
A kutyák még mindig neveletlenek.
- Koszos vagy. - Ne, menj innen!
Egyik nap azon gondolkodtam,
hogy a gazdák gyakran okkal nyavalyognak.
Baromi nehéz. Keveset fizet.
Mindenki csesztet, hogy károsítod a környezetet.
Miért folytatják?
Miért harcolnak az ágazatért?
Miért tennék?
És eszembe jutott, hogy négy éve azt mondtad,
a gazdálkodás egy életmód.
- Egyetértesz? - Igen.
Az első évben gondolkodtam rajta,
hogy visszamenjek-e Londonba, vagy maradjak itt.
De ez már meg se fordul a fejemben. Nem...
Ó, bassza meg!
- Már meg se fordul a fejemben. - Nem.
Jövő kedden Londonba kell mennem,
de már most rettegek tőle,
és próbálok kibúvót találni.
- Amikor elutaztál Afrikába... - Igen.
- Utálom bevallani... - Aha.
Kicsit hiányoztál.
Le fog zuhanni a gép, mert ezt mondtad.
Azt mondtad, kicsit. Ez komoly?
A személye hiányzik. Nem a munkája a farmon.
- Mit akarsz, Kaleb? - A teázás,
a dumálás, a hétvégi kajálások,
a fecsegés, a beszélgetés a farmról, és...
- Kell a közösség. - Igen.
- Szükség van rá... - Fontos.
- Ez igaz. - Különben ez magányos...
Tudom. És idén is szokás szerint veszekedtünk,
nehézségek voltak, rossz idő, csalódások, halálesetek,
a disznók rémesek voltak, Meddi, satöbbi.
De nézzük másként!
Nagyapa lettem, mióta legutóbb itt voltunk.
Te megint apa lettél.
Te pedig, G-dawg, legyőzted a nagy R betűst.
- Igen. - Na tessék!
- Erre igyunk! - Tessék.
- Egészségetekre! - Szép volt!
- Köszönöm. - Köszönöm.
- És neked is. - Nincs mit.
Köszönöm mindenkinek a segítséget, hogy ez a világ legjobb munkája.
Szeretném megköszönni mindenkinek.
A filmes stábnak, és minden... Itteni barátnak.
Mind nagyon kedvesek voltatok hozzám és a családomhoz,
nagyon köszönöm.
- Zseniális vagy. - Itt vagyunk neked mindig.
- Az jó. Egs! - Szép volt! Egs!
Egészségetekre, gyerekek!
EZ VOLT...
ARYA ÉS SANSA
ÉS JEREMY
ÉS
CLARKSON FARMJA
A feliratot fordította: Vincze Ágnes
Kreatív supervisor: Varga Attila