‫החווה של קלארקסון‬
‫פרק 24 חישובים‬
‫חודש פברואר הכי יבש אי פעם.‬
‫- מרץ הרטוב ביותר זה 40 שנה. - כן.‬
‫לא ירד שום גשם...‬
‫- במאי. - ...אבל היה קר במאי.‬
‫ואז זה היה חודש יוני החם ביותר אי פעם.‬
‫מאז חווינו את...‬
‫יולי הרטוב ביותר.‬
‫- יולי הרטוב והקר ביותר. - כן.‬
‫בהתחשב בכך שמזג האוויר עשה את ההפך המוחלט‬
‫ממה שהזדקקנו לו כל השנה,‬
‫התפללנו לסתיו מסורתי עם המון שמש חמימה.‬
‫אבל לא, חודש הקציר החיוני גם סירב לשתף פעולה.‬
‫היום לא יהיה שמשי. תראה את זה.‬
‫וכעת משקיילב הרג את היבולים כדי שיהיו מוכנים לקומביין,‬
‫הזמן הלך ואזל.‬
‫ככל שהם נשארו יותר בשדה, רטובים מכדי לקצור אותם,‬
‫כך איכותם הלכה וירדה.‬
‫צריך פחות מ-15.‬
‫זה 18.4. שיט.‬
‫כנראה נהיה בסדר בתשע.‬
‫זה 18.3.‬
‫זה חייב להיות פחות מתשע.‬
‫זה 17.5. לעזאזל.‬
‫שלום. ביצעת בדיקת לחות?‬
‫אני כבר מרגיש שרטוב.‬
‫זה 18.6.‬
‫השנה הזאת פשוט איומה. זה מסרב להתייבש.‬
‫- כמה זה? - זה 17 אחוזים.‬
‫שברתי שיא מבחינת מספר הפעמים שביצעתי בדיקת לחות בשדה.‬
‫בדיקת לחות. בדיקת לחות.‬
‫שוב בדיקת לחות. ואז שוב בדיקת לחות.‬
‫מגיעים לסוף היום ואומרים, "זה לא יתבצע היום".‬
‫וכדי להוסיף ללחץ,‬
‫אנדי קייטו כעת היה מודאג‬
‫בנוגע להצלחה של שדה החיטה שלו בגידול פראי...‬
‫- בוקר טוב. מה שלומך? - מה שלומך?‬
‫...שכן הוא חשש שהיה שמרני מדי עם דשן החנקן.‬
‫לא נראה לי שפה זה נעשה כראוי.‬
‫בסוף השתמשנו‬
‫בכמות זעירה של חנקן לשדה הזה, כ-11 קילוגרמים.‬
‫כמה פיזרת שם בשדה?‬
‫- אין לי מושג. - כמה מאות?‬
‫- קיילב יודע. - כן.‬
‫אז כמה מאות קילוגרמים על זה, ו-11...‬
‫- אני לא יודע... - כן.‬
‫...אבל זה בטח סביב זה.‬
‫אבל נראה לי שעדיין לא השגנו איזון נכון בשדה הזה.‬
‫לא שמנו מספיק.‬
‫פשוט קצת חסרה לו אנרגיה.‬
‫אחרי שישבנו בחיבוק ידיים יום אחר יום מתסכל,‬
‫התנאים סוף סוף התחילו להשתפר.‬
‫נשמע טוב יותר.‬
‫שיבולת שועל. צריך פחות מ-15 אחוזים.‬
‫זה 15 אחוזים עכשיו.‬
‫אז עד שסיימון יגיע, נוכל לקצור.‬
‫כרגיל, צ'רלי יצא לחופשה בתקופת הקציר,‬
‫משמע שקיילב היה ממונה על הכול.‬
‫אז בזמן שחיכינו לבוא הקומביין,‬
‫הוא זימן אותי אל משרדו לפגישה חשובה, לדבריו.‬
‫היי-יו.‬
‫אז זה...‬
‫ברוך הבא אל משרדי.‬
‫כמה זמן יש לך את זה?‬
‫מאז שנעשיתי מנהל החווה.‬
‫- זה היה לפני חודשים. - אני יודע.‬
‫פשוט פיניתי קצת מקום ו...‬
‫מי מעצב הפנים שלך? ניקי הסלאם?‬
‫לא, אני.‬
‫זה משרד לעבודה.‬
‫- מה כל זה? - זה טוב.‬
‫מצאתי את השולחן הזה בסככה הישנה שם מאחור.‬
‫גם את זה פה שהוא בעצם ארון עם...‬
‫החשמל לא משהו כאן.‬
‫- זה המשרד הכי עלוב שהייתי בו. - לא נכון. הוא יבש...‬
‫- אבל יש לך מכונת כביסה. - כן, וגם מייבש.‬
‫בכל מקרה, חשוב מזה, צ'רלי בארצות הברית.‬
‫- אני יודע. - כן.‬
‫הקציר מעבר לפינה, אז ברור שהוא נסע.‬
‫- בדיוק, הוא נסע. - כן.‬
‫אבל משום שאני מנהל החווה,‬
‫אני אחראי לבטיחות ולגיהות בחווה.‬
‫אלוהים.‬
‫זה ייקח רק עשר דקות. אני חייב לעבור על החוברת.‬
‫מה זה?‬
‫תקרא את כל הערכות הסיכונים וכדומה שביצעתי.‬
‫- ביצעת הערכות סיכונים? - כן.‬
‫הייתי חייב כי זו אחריות שלי. אם תיפצע, כן,‬
‫אתה יודע מי יהיה אשם? אני. אישלח לכלא.‬
‫וזה לא פרצוף לכלא.‬
‫לפני כמה ימים שינענו אבנים‬
‫- לחניון, כן? - כן.‬
‫מה קרה כשיצאת אל הכביש?‬
‫- הנגרר עלה ו... - כן.‬
‫זה די מסוכן,‬
‫- אם היו מעל... - למה?‬
‫- היו חוטי חשמל מעל הראש. - אין.‬
‫טוב, אין. אבל אילו היו,‬
‫- ולא היית קולט... - אין.‬
‫יכולת לקרוע אותם ולהרוג אולי את עצמך או אחרים.‬
‫אבל אין.‬
‫אתה יודע איך לצאת מטרקטור אם אתה פוגע בחוט חשמל?‬
‫- לא. - הדרך הנכונה לצאת מטרקטור‬
‫אם נגעת בחוט חשמל, כן, כי החשמל יעבור דרך הטרקטור שלך,‬
‫כן, צריך לקפץ כמו ארנבת.‬
‫לפתוח את הדלת, מדרגה עליונה, ופשוט לקפוץ כמה שיותר רחוק ממנו.‬
‫אני לא מקפץ.‬
‫סביר להניח שתשבור רגל אם תקפוץ.‬
‫ברכיי לא מסוגלות...‬
‫אשב בפנים כי צמיגי הגומי יבודדו אותי.‬
‫לא תוכל להתקשר אליי כי לא תהיה קליטה.‬
‫למה לא?‬
‫החשמל ינתק לך את הקליטה.‬
‫אחרי כמה זמן אני אחסר לאנשים.‬
‫לא לי.‬
‫בכל מקרה, יש לך "ואט3וורדס" בטלפון?‬
‫- כן. - טוב.‬
‫למקרה שיש תאונה, תגיד לי את שלוש המילים הספציפיות‬
‫ואני אדע איפה אתה.‬
‫אני לא מבין את "ואט3וורדס". חשבתי שאתה בוחר את המילים.‬
‫- לא. - כי זה אמר,‬
‫"אתה בוחר שלוש מילים בכל מקום." וחשבתי, "אז איך..."‬
‫אם אשלח את זה אליך, איך תדע אילו שלוש מילים בחרתי?‬
‫אחמם אותה בשביל זה.‬
‫- חשבתי... אני מבטיח. - אז בעיקרון...‬
‫אני באמת... זה בטלפון שלי וזה אמר, שיהיה...‬
‫- האגוז... אגוז, טופי, חתול. - כן.‬
‫לא, טוב, אני לא רוצה את המילים האלה. מישהו אחר בחר אותן.‬
‫- כן. - אני לא אוהב את זה.‬
‫אני כותב טורים בעיתון. איש לא בוחר בשבילם את המילים.‬
‫אני בוחר אותן.‬
‫כן, אבל... אז האדם שכתב את תוכנת "ואט3וורדס"‬
‫- בחר את המילים לכל מקום. - טוב, יש לי את זה.‬
‫יופי.‬
‫- בסדר. אקראית. - שטויות.‬
‫- "לא לעשן כשמתדלקים"? - לא.‬
‫לא ידעתי את זה.‬
‫תמיד נהגתי להצית סיגריה כשתדלקתי את המכונית.‬
‫- תמיד. - חבל שלא.‬
‫כעבור כשעתיים, קיילב נפגש עם סיימון והקומביין שלו‬
‫כדי לקצור את שיבולת השועל שהוא זרע בשדות שבהן הלפתית נכשלה.‬
‫יש לך מכשיר קשר, סיימון?‬
‫כן. אני שומע אותך.‬
‫ואני חושד שהוא קיווה לסיים את הכול ללא עזרתי.‬
‫נראה לי שהוא מקווה שלא אמצא אותו, אבל אמצא.‬
‫אז אציע את עזרתי, והוא ישמח.‬
‫חדשות טובות. באתי לעזור.‬
‫אוי, לא.‬
‫אתה יכול לקחת את הנגרר הזה. אני אקח את הנגרר ההוא, טוב?‬
‫הנגרר שקיילב רצה שאשתמש בו היה רק מלא למחצה,‬
‫אז נאלצתי לחבר אותו ולהמשיך למלא אותו.‬
‫בכנות, אני עדיין לא יודע איך מחברים נגרר.‬
‫למעלה. תעלה.‬
‫- ככה טוב? - לא.‬
‫תשמש בג'ויסטיק.‬
‫שחרר בכפתור הקטן, ההידרוליקה.‬
‫צריך הידרוליקה. עשית הכול...‬
‫זה נעול או לא?‬
‫- אני לא יודע. מה? - זה נעול על הכפתור הקטן?‬
‫אנחנו מוכנים?‬
‫- סע קצת קדימה. - מה? אחורה?‬
‫אתה צריך לנסוע טיפה קדימה.‬
‫איך יכולים לתדלק מטוס קרב באוויר בגובה 30,000 רגל,‬
‫- ואיכשהו, חקלאים... - הנה.‬
‫- ...לא המציאו דרך קלה... - לא, אתה שוב מתגלגל קדימה.‬
‫אני חייב להתגלגל קדימה!‬
‫- שיט. - היי!‬
‫עכשיו מתקדמים.‬
‫לקח רק שלוש שעות מזוינות.‬
‫הנה. רוצה לנסות את ההידרוליקה לפני שניסע?‬
‫איך אנסה את ההידרוליקה?‬
‫שחרר את ההידרוליקה, תשתמש בג'ויסטיק הקטן...‬
‫שחררתי את ההידרוליקה, אני חושב.‬
‫כדי לרדת.‬
‫לא. רד.‬
‫חתיכת...‬
‫אני לא... אני לא סובל אותו.‬
‫תן לו את חפירה וכמה שקים. זה מה שעשינו עם תלמידים.‬
‫שהוא ירים הכול באת.‬
‫- לא! - לא!‬
‫לעזאזל.‬
‫- בסדר. זה שם למעלה. - לא! עצור!‬
‫שיט.‬
‫נוכל להגיע להסכמה?‬
‫מעתה והלאה, אתה תחבר אותו.‬
‫כשמחברים את הצינורות, הם תמיד יכולים להיות אותו הדבר?‬
‫כן. זה מה שאני תמיד עושה, אבל דבר ראשון, הטרקטור שלך חרא.‬
‫דבר שני, אתה לא מסוגל לנהוג בו.‬
‫- אני לא הבעיה. - אתה כן.‬
‫תמיד כשאתה נכנס, אתה לוחץ על הלא נכון.‬
‫זה משום שתמיד כשאני נכנס, כל כפתור עושה משהו אחר.‬
‫- אתה מסכים עם זה? - כן, כי זה חרא של טרקטור.‬
‫למרבה המזל, בן הסנדקות שלי ביצע באותו שבוע עבודה מעשית בחווה,‬
‫אז הוא זכה לחוות את האושר שגרם איסוף שיבולת השועל ששפכתי...‬
‫הנה.‬
‫נכנס.‬
‫...בזמן שאני נסעתי אל סיימון כדי לאסוף את שאר המטען שלו.‬
‫שלא נפשל, ג'רמי. שלא נפשל.‬
‫הוא לחוץ עכשיו. הוא נוסע לכל עבר.‬
‫סע קצת שמאלה. סע שמאלה.‬
‫הכול בדיוק עבר... תראה כמה...‬
‫בדיוק שפכת המון.‬
‫מה? במה שגיתי עכשיו?‬
‫הרגע שפכת המון מהצד השמאלי.‬
‫אתה היית קרוב מדי.‬
‫אני לא מבין. אני לא מבין כלום.‬
‫כשהגיע הזמן למטען הבא שלי,‬
‫סיימון קיבל החלטה די משפילה.‬
‫מעמיסים בזמן שאני נשאר במקום.‬
‫אני יודע שאתם רואים את זה בבית וצוחקים עליי,‬
‫אבל הדבר החשוב הוא שקיילב לא עד לזה.‬
‫אבל למרות שאיבדתי את כישורי הקציר שהיו לי בעבר,‬
‫הצלחנו באותו יום‬
‫לקצור את שני שדות שיבולת השועל ולהכניס הכול לסככה.‬
‫תאכלו את הלב, מקסקוטלנד.‬
‫אפשר לאכול דייסת מקצ'יפינג נורטון.‬
‫ואולם, לא יכולנו ליהנות מהאושר הרגיל שמסב הקציר‬
‫משום ששוב, מזג האוויר הרים את ראשו המכוער.‬
‫כעת ניכנס אל הרשות המטאורולוגית.‬
‫אומרים שהלילה ב-22:00, גשם.‬
‫שלי אומר 21:00.‬
‫- יש לך יישומון האבדון הזה? - כן.‬
‫זה הנורבגי... איזה זה?‬
‫זה "גשם-היום".‬
‫אני בבי-בי-סי, ברשות המטאורולוגית.‬
‫- הנורבגי טוב מאוד. - כן.‬
‫עכשיו כולם אומרים שב-22:00...‬
‫- ב-22:00? - ב-22:00.‬
‫לא ייאמן! תראה את זה.‬
‫זה מתקרב. זה יכסח לנו את הצורה.‬
‫לאור זאת שכל יישומון אמר שיש רוחות וגשמים בדרך אלינו,‬
‫קיילב קיבל החלטה מאוחר אחר הצהריים.‬
‫מבחינת מה שנעשה עכשיו, נסיים את השדה הזה‬
‫- כי גם ככה אנחנו כאן. - אתה מנהל החווה.‬
‫ואז נעבור אל שדות הפרא.‬
‫- כן. טוב. זה ישמח את אנדי. - כן.‬
‫ונבצע את זה.‬
‫נראה לי שהבעיה שמדאיגה את אנדי...‬
‫החיטה שלנו תהיה בסדר מול מזג האוויר.‬
‫היא תעמוד בקצת מכות לפני שלא תהיה טובה לטחינה.‬
‫- כן. כלומר, לפני שניתן להפוך אותה... - ללחם.‬
‫ללחם, לא למזון לפרות.‬
‫- בדיוק. או לתרנגולות. - בדיוק.‬
‫אבל הבעיה שלדעתי מדאיגה אותו היא שזה זן ישן,‬
‫והוא חושש שאיכות הטחינה תיפגע.‬
‫- מה שקורה במזג אוויר גרוע. - כן.‬
‫אנדי חזה שמשום שהיה זהיר מדי עם הדשן,‬
‫השדה שלו לא יספק יבול אדיר.‬
‫והוא לא טעה.‬
‫כלומר, שליש מהשדה,‬
‫וזה פחות מחצי מהנגרר.‬
‫טוב, נסיים בקלות את השדה הזה.‬
‫כן.‬
‫הכמות די קטנה, נכון?‬
‫- שווה לעשות את זה? - כן.‬
‫פשוט היית מוזר כל השנה בנוגע לזה שמישהו גנב לך את השדה.‬
‫אסור לך לתת למישהו אחר לזרוע בשדה שלי.‬
‫תמיד תהיה שלילי ולכן לא אקשיב לך.‬
‫כי אני דואג לדונקסטרים אחרים.‬
‫- "דונקסטרים"? - ככה קוראים לנו.‬
‫- אלי הטוב. אתה בטח בכת. - הוא מדוני. אני מדוני.‬
‫דונקסטר העניקה לעולם את קווין קיגן, דיאנה ריג.‬
‫ועכשיו אנחנו מצילים את החקלאות.‬
‫אני לא רוצה להיות גועלי, אבל אין לי מושג על מה אתה מקשקש.‬
‫- לא שמעת על קווין קיגן? - לא.‬
‫הוא היה ראש ממשלה?‬
‫לא, הוא היה קפטן של קבוצת כדורגל.‬
‫לאחר שעבדנו בלי הפסקה אל תוך הלילה,‬
‫סיימנו לקצור את החיטה של אנדי רגע לפני בוא הגשם.‬
‫ולמחרת, תערובת הניו-אייג' של חיטה ושעועית‬
‫יצאה להיטחן.‬
‫כעת יכולנו להפנות את תשומת ליבנו אל הילד הבעייתי:‬
‫צמח הלפתית.‬
‫הבא נזכיר לעצמנו,‬
‫יש פתגם שאומר, "אם לא זרעת לפתית‬
‫"עד לתערוכת מורטון", שזו תערוכת חקלאות פה,‬
‫כלומר בתחילת ספטמבר, "אל תזרע כי כבר מאוחר מדי".‬
‫לא זרענו את הלפתית בזמן לתערוכת מורטון.‬
‫ייעצנו לקיילב לא לזרוע לפתית. הוא בכל זאת זרע אותה.‬
‫הרוב נכשל.‬
‫השדה הזה לא נכשל. אנחנו מחכים לראות כמה יבול יש.‬
‫כמה שדות יש לנו? יש לנו שני שדות כאלה, נכון?‬
‫בדרך כלל זורעים כ-400 דונמים, כן?‬
‫- של לפתית? - של לפתית.‬
‫והשנה יש 80.‬
‫כן, משום שבכמה נכשלנו?‬
‫רק בשדה אחד, 32 דונמים.‬
‫לא, שני שדות נכשלו.‬
‫לא, שדה אחד נכשל.‬
‫תגיד "מצטער".‬
‫אני מצטער שזרעת יבול לא נכון.‬
‫לא. תגיד "מצטער".‬
‫מצטער שהטעות שלך גדולה משחשבת.‬
‫- תהיה נחמד. - עשית עבודה טובה מאוד.‬
‫תודה.‬
‫- הנה. - כמה אנחנו רוצים שיהיה?‬
‫מתחת לתשע.‬
‫שתים עשרה.‬
‫נהיה בסדר בעוד שעתיים.‬
‫אז כעבור שעתיים, חזרנו לבצע מבחן לחות נוסף.‬
‫כמה זה היה הבוקר?‬
‫זה היה 12 אחוזים.‬
‫- וצריך שיהיה פחות מתשע. - כן.‬
‫אני לא זוכר הרבה משנות החקלאות שלי,‬
‫אבל יש דבר אחד שאני זוכר, וזה היה בטלוויזיה,‬
‫שצ'רלי אמר לי שקבלן פרטי כמו קיילב או סיימון תמיד יגידו,‬
‫"זה בסדר, שהלחות לא תדאיג אותך",‬
‫וצ'רלי אמר, "לעולם אל תיתן להם לקצור אם זה רטוב מדי.‬
‫"לעולם אל תיתן להם".‬
‫אז אם זה מעל תשע, אסור לי לתת לו לקצור.‬
‫כמה זה?‬
‫זה עשר. זה עדיין רטוב מדי.‬
‫לא, אתה יכול להחליט כי אמרת שאני "קבלן פרטי".‬
‫מה אתה רוצה שאעשה?‬
‫אתה רוצה שאקצור היום בעשרה אחוזים,‬
‫בעלויות גבוהות יותר,‬
‫או שאחכה עד סוף השבוע כשהחיטה תהיה מוכנה?‬
‫אם נאבד את ההגברג בחיטה, הטחינה תהיה פחות איכותית.‬
‫הדבר האחרון שנרצה לעשות‬
‫הוא לקצור את זה כשהחיטה שלנו מוכנה. תחליט.‬
‫לך על זה, כי אמרת, "אתה רק קבלן פרטי...‬
‫"קבלן פרטי."‬
‫קדימה, תחליט.‬
‫- צ'רלי אמר, "אל תקצור..." - אני יודע מה אמר,‬
‫אבל עכשיו זו החלטה שלך.‬
‫תקבע. עד שנעשה את זה, נביא לפה את סיימון...‬
‫- אני לא יכול להחליט כשאתה מדבר. - קדימה. אשתוק.‬
‫"אתה רק קבלן פרטי."‬
‫ייקח בטח חמש או שש שעות סה"כ לקצור את הלפתית?‬
‫- כן. - והחיטה...‬
‫תהיה מוכנה ברביעי אחר הצהריים.‬
‫אני מבטיח שהחיטה תהיה מוכנה ברביעי אחר הצהריים.‬
‫תחליט.‬
‫אני לא מאמין שצ'רלי בחופשה.‬
‫- אתה מוכן להחליט? - אני לא יכול!‬
‫אז אני אחליט בשבילך. נקצור.‬
‫- מוכן? - צ'רלי אמר לא לעשות את זה.‬
‫- הוא אמר... - אני מתקשר לסיימון. החלטנו.‬
‫כשסיימון הגיע, הלכתי לטפל בענייני פטריות,‬
‫והשארתי את קיילב לחכות בחרדה כדי לגלות‬
‫אם הימור הלפתית שלו השתלם.‬
‫סיימון, האם שומע?‬
‫כן, שומע.‬
‫אתה מתקדם בסדר?‬
‫כן. טוב, כן, אנחנו רק רבע מלאים.‬
‫רבע מלאים?‬
‫כרגע כתוב רבע טונה‬
‫אחרי ארבעה דונם.‬
‫אוף עם זה.‬
‫להמון צמחים אין בכלל תרמילים.‬
‫זאת הבעיה עם לפתית. זה יבול הפכפך.‬
‫חזרתי כשהם היו בשדה הלפתית השני והאחרון.‬
‫- איך... - מזעזע כמה שזה נורא.‬
‫- כמה זה נורא? - נורא ממש.‬
‫לא. כמה יבול היה?‬
‫משהו כמו 30 קילוגרמים לדונם.‬
‫אתה צוחק. השדה הראשון בנגרר הזה?‬
‫כן, במקומך לא הייתי מסתכל.‬
‫אל תעולל את זה לעצמך. באמת.‬
‫- רואה? - כן. 100 דונמים.‬
‫כן.‬
‫שיט.‬
‫שוב זה היה מזג האוויר שהנחית את המכה הניצחת.‬
‫זה גבעול לפתית. לאן נעלמו התרמילים?‬
‫שיט. אין שום תרמילים.‬
‫ואם תסתכל לכאן, תסתכל מאחוריך.‬
‫אתה רואה? שם זה טיפה דליל יותר,‬
‫וזה עף עם הרוח.‬
‫זה שברירי כל כך, ועם הסופה‬
‫והגשם שהיו, זה מעיף את הלפתית שאנחנו רוצים. בכנות...‬
‫אתה נראה... כלומר, אני עצבני. אתה עצבני.‬
‫אני רואה שאתה עצבני.‬
‫פשוט נמאס לי.‬
‫- זמן ומאמץ. - לרוב...‬
‫לרוב הייתי מתגרה בך ואומר שאמרנו לך לא לזרוע לפתית.‬
‫אין לי מצב רוח לזה.‬
‫כלומר, אתה יודע...‬
‫- תתעודד. - נשבר לי.‬
‫מה?‬
‫אתה משקיע המון זמן ומאמץ, וכסף.‬
‫אני יודע שזה לא הכסף שלי.‬
‫אתה יודע, הקטע של ה"אה" זו בדיחה, וכל זה, אבל עדיין...‬
‫אני עדיין לא רוצה להיכשל. אתה מבין?‬
‫אקנה לך בירה.‬
‫כן.‬
‫אוי, חבר.‬
‫- אבל זה מעצבן, נכון? - כן.‬
‫- אנחנו ביחד בזה, נכון? - כן.‬
‫אלך להביא את הנגרר.‬
‫- אוריד את זה... - טוב.‬
‫- ...וניפגש כאן, כן? - כן.‬
‫לאחר קציר הלפתית, הייתה הפסקה בקציר.‬
‫אז נסעתי ללונדון לראות את נכדתי החדשה,‬
‫והותרתי את קיילב ממונה על החזירות ההריוניות ביותר.‬
‫ההמלטה קרובה ממש.‬
‫ההמלטה קרובה ממש. נראה לי שהלילה.‬
‫היא רוצה נחמה.‬
‫זה קצת כמו ללכת למרכז הלידה עם אשתך.‬
‫אתה מחזיק לה יד.‬
‫מעסה את גבה.‬
‫מגרד סביב אוזניה.‬
‫את בסדר. כן.‬
‫כן, שלומך טוב.‬
‫זה מרגיע אותה.‬
‫למחרת החלו לצוץ החזרזירים.‬
‫בהמוניהם.‬
‫למעשה, היו רבים כל כך...‬
‫שדילווין הווטרינר נאלץ לבוא כדי לבצע קצת הנדסה חברתית.‬
‫...ארבעה עשר, 15, 16 פה.‬
‫כן, זה יותר מדי.‬
‫היא תתקשה לגדל יותר מ-12.‬
‫- כן. - שנים עשר, 13.‬
‫נראה לי שהכי טוב לקחת את הקטנים יותר‬
‫ולשים את הקטנים יותר שם.‬
‫היא ממליטה בחוץ?‬
‫כן.‬
‫שים אותם שם.‬
‫יש סיכוי שישרדו. נראה איך נתקדם.‬
‫כן.‬
‫לך...‬
‫כן. תראה את זה. הם זעירים.‬
‫- הם פיצים. - כן, ממש.‬
‫עם האימא.‬
‫טוב.‬
‫הפצפון אוכל כמו שצריך.‬
‫זה עבד?‬
‫זה מעולה, נכון? כשרואים את זה.‬
‫כשחזרתי,‬
‫ליסה ואני מיהרנו אל עיר החזירים כדי לומר שלום לדיירים החדשים.‬
‫זה מדהים.‬
‫תראה את הגודל שלו.‬
‫אתה... אתה כבר כבד מאוד.‬
‫והנה אתה, יונק מקש.‬
‫אלוהים! יש מלא!‬
‫כל הכבוד!‬
‫כבר לא נקרא לך יותר שוויצרית.‬
‫במרץ שוויצרית המליטה שלושה.‬
‫נכון.‬
‫הפעם, 11.‬
‫- לא! - כן.‬
‫- שוויצרית? - אחד עשר.‬
‫אז במרץ היו לנו 28 חזרזירים בסך הכול.‬
‫כן.‬
‫הפעם, 53.‬
‫נראה לי שבגלל הדגים.‬
‫זה כי הן מאושרות‬
‫- כי הן ביער. - כך נראה לי.‬
‫אבל זה הדבר העיקרי בשבילי.‬
‫- מכירה את טבעת החזירים שלי? - כן.‬
‫היא עבדה?‬
‫בפעם הקודמת, האימהות מעכו 28 אחוזים.‬
‫הפעם, 13 אחוזים.‬
‫זה טוב מאוד. זה מצוין.‬
‫היי-יו!‬
‫אחי, ראית כמה חזרזירים יש לנו?‬
‫אם ראיתי... אני עזרתי בהמלטה.‬
‫תקשיב. אני שונא להודות בזה.‬
‫כן?‬
‫טבעת קלארקסון, היא עובדת.‬
‫כן.‬
‫כלומר, רואים שהיא נצמדת פה לטבעת,‬
‫והחזרזירים יכולים לרוץ מאחוריה.‬
‫זה יוצא מן הכלל.‬
‫אז נאלצנו לקחת הפסקה מלהיות מיילדי חזירות‬
‫כי הגיע הזמן לקצור את השעורה.‬
‫וכפי שצ'רלי חשש...‬
‫זרעו אותה קצת יותר מאוחר.‬
‫כן.‬
‫עכשיו יוצאים המון נצרים קטנים, תראה.‬
‫ואלה שיבשילו מאוחר יהוו בעיה בקציר.‬
‫היו סימנים לכך שמזג האוויר המשוגע הרס גם את היבול הזה.‬
‫זאת השעורה וזאת הבעיה שיש לנו. תראה.‬
‫תראה את הירוק שם.‬
‫זה ירוק.‬
‫אסור שזה יקרה.‬
‫חיטת החורף הייתה הבאה בתור מבחינת קיצוץ.‬
‫ארוחת בוקר, צהריים וערב.‬
‫ואז קיילב יצא אל אחרון היבולים הגדולים...‬
‫חיטת הדורום. אנחנו באים.‬
‫...שם הוא חבר לסגן נהג הקומביין.‬
‫- בוקר טוב. - מה שלומך?‬
‫- כן. - יופי.‬
‫כן, אתה יכול.‬
‫דברים ארורים. אתה לא...‬
‫כן, זה בסדר.‬
‫- חשבתי לקפוץ לביקור. - כן, זה בסדר.‬
‫זה ישן, הדבר הזה...‬
‫- סליחה? - הנה גב' הייסטינג הזקנה.‬
‫איפה סיימון? הוא עדיין במקום הזה...‬
‫כן.‬
‫קיילב המותש סיים כעבור יומיים,‬
‫אבל היה מעט מאוד זמן לנוח...‬
‫היי-יו!‬
‫...כי צ'רלי חזר.‬
‫לא השתזפת? כל הגפיים שלך שלמות.‬
‫כולי כאן.‬
‫...ומייד רצה להתעדכן במצב היבול.‬
‫- קצרתי את שעורת האביב. - כן, טוב.‬
‫- נקווה שנוכל להכין ממנה בירה. - כן.‬
‫זה מה שהכי מדאיג אותי.‬
‫והדורום חייבת להיות ראויה לייצור פסטה.‬
‫כן.‬
‫כי קנדה שוב עוברת משהו מזעזע. חם ממש.‬
‫- אז מחיר של דורום טובה... - מה מחיר הדורום?‬
‫ממש טוב.‬
‫- חמש מאות עד שש מאות לטונה. - טוב.‬
‫לך לצד הזה.‬
‫בזמן שצ'רלי וקיילב אספו דגימות‬
‫כדי לקבוע את האיכות של מה שקצרנו,‬
‫אני גייסתי את ההכנסות האחרונות‬
‫מעיבוד השטח הלא מעובד,‬
‫עם זרם הכנסה לא צפוי אחד‬
‫שהגיע ממה שבדרך כלל היה הגידול המקולל ביותר שלנו.‬
‫בואו. קדימה. רגלי.‬
‫תפוחי אדמה.‬
‫אריה... לא! אלה תפוחי האדמה שלי. לא!‬
‫רדי מתפוחי האדמה שלי! לכי. מפה.‬
‫לא! מטומטמות! לכו, מכאן.‬
‫בעיקרון, ליסה החרימה אחד מהשדות‬
‫שרציתי לגדל בו חרדל, וזרעה בו תפוחי אדמה,‬
‫כי היא רצתה שוב לנסות לייצר חטיפי צ'יפס.‬
‫אתה יודע כמה צ'יפס אנשים אוכלים בכל שנה באנגליה?‬
‫- לא. - שישה מיליארד.‬
‫- שישה מיליארד שקיות או צ'יפס? - שקיות.‬
‫- לא פלא ש"לינקר" עשירים כל כך. - צ'יפס נפלאים. בדיוק.‬
‫כל זה נשמע מרגש מאוד.‬
‫אבל החישוב של מצבנו הכלכלי‬
‫הוביל למתקפת מתמטיקה נוספת בסגנון דידלי סקווט.‬
‫אז יש לנו 50 טונות, זה...‬
‫טונה אחת זה 100,000 קילו, נכון?‬
‫כן. נכון?‬
‫כמה זה טונה אחת?‬
‫- אלף קילוגרמים. - אלף קילוגרמים זה טונה אחת. כן.‬
‫אז זה חצי מיליון גרם חלקי 120,‬
‫- אז יהיו לך 4,000... - ארבעה מיליון...‬
‫לא, 4,200 שקיות צ'יפס מזה.‬
‫איך אתה... זה... אתה לא... לא.‬
‫יש מיליון גרם בטונה.‬
‫אז זה 50 מיליון. אולי טעיתי בנקודה העשרונית.‬
‫- נראה לי שטעית. - ארבע מאות אלף שקיות.‬
‫זה 4,160,000.‬
‫התוכניות העסקיות שלך גרועות משלי.‬
‫- נראה את המספרים לחרדל. - לא חישבתי אותם.‬
‫- מניין לך שתרוויח? - זה בראש שלי.‬
‫בסופו של דבר הסכמנו שתפוחי האדמה יכניסו... משהו.‬
‫ואז יצאתי עם הנגרר שלי‬
‫כדי לקצור את שדות החרדל שליסה לא החרימה.‬
‫זה יהיה צפוף.‬
‫נראה לי שהטרקטור יעבור בקושי.‬
‫אבל מה עם הנגרר?‬
‫שיט.‬
‫מה לעזאזל אעשה עכשיו?‬
‫- איך הקומביין ייכנס? - איך תזיז את הטרקטור?‬
‫- אני יכול להזיז את זה מהדרך. - תוכל להזיז את זה?‬
‫כי אין לי שמץ של מושג מה לעשות.‬
‫זה... אל תעשה את זה...‬
‫לא חשבתי לעשות את זה.‬
‫לעזאזל.‬
‫תישאר...‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫יש נהג משא ויש מושא ללעג. אתה מושא ללעג.‬
‫לא, אני... שכחתי שאפשר להרים. ככה הייתי נכנס.‬
‫- כן. - אבל שכחתי שאפשר להרים.‬
‫אבל איך נכניס את זה? חשוב יותר.‬
‫הבעיה בזריעת גידולים באדמה שבדרך כלל לא מעבדים,‬
‫והייתי צריך להבין את זה,‬
‫היא שאף אחד מהשערים לא עוצב למכונות חקלאיות מודרניות.‬
‫אז סיימון וקיילב נאלצו לבצע מעקף ארוך ומעצבן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫כן.‬
‫ואז, כדי להיכנס אל שדה החרדל עצמו,‬
‫נאלצנו להפיל גדר.‬
‫בסדר, מה אנחנו עושים פה?‬
‫זה היה השדה שבו, חמישה חודשים קודם לכן,‬
‫קיילב לא ממש התרשם מיכולות הזריעה שלי.‬
‫אז, תראה, התחלת לזרוע כאן.‬
‫ואז, אתה בא איתי.‬
‫פספוס אדיר.‬
‫תראה, עוד פספוס.‬
‫אבל כעת משהיינו פה, התוצאות נראו לי די מרשימות.‬
‫אז ברגע שסיימון סיים לקצור,‬
‫הכנסתי את הנגרר שלי, והייתי מוכן לקבל את המטען שלי.‬
‫הנה המאוורר.‬
‫והנה מגיע החרדל. הנה הוא!‬
‫תראו את זה! יש טונות.‬
‫זה הכול?‬
‫טוב.‬
‫אני מניח שעדיף שאבטל את סירת המנוע שהזמנתי.‬
‫משתיאמתי מחדש את ציפיותיי הכלכליות,‬
‫התחלתי להפוך את הזרעים המעטים שהיו לי‬
‫לחרדל טעים.‬
‫מה שעשיתי עד עתה,‬
‫הכנסתי 1.3 ליטרים של שמן צמחי לשם.‬
‫כעת אוסיף...‬
‫זה ל-40 צנצנות.‬
‫צריך 2.2 ליטרים של חומץ תפוחים.‬
‫אני מבין למה ג'יימס מיי החליט לצלם תוכנית בישול.‬
‫פשוט יושבים ומכניסים דברים לצנצנות.‬
‫מיץ דבורים.‬
‫חומץ תפוחים.‬
‫ארבע מאות מ"ל.‬
‫אולי הגזמתי עם החומץ, יהיה בסדר.‬
‫סוכר חום בהיר.‬
‫מסתבר שאת הטריפה צריך לעשות במהירות,‬
‫אז נצטרך כובע. הנה...‬
‫מסתבר שזה כובע.‬
‫כעת את זרעי החרדל שלי‬
‫צריך לפצח כדי שהחומר יצא מהם,‬
‫ולי יש מפצח חרדל.‬
‫פשוט מכניסים את הזרעים...‬
‫שכחת להסיר את המכסה.‬
‫למה הם שמו...‬
‫תראו את זה.‬
‫אחרי שנזהרתם והסרתם את מכסה מפצח החרדל,‬
‫שפוך את אלה למעלה.‬
‫הנה. מקסים.‬
‫מוכנים?‬
‫בסדר. זה לא נראה ממש שונה,‬
‫אבל פיצחו אותם.‬
‫בסדר, לטרוף.‬
‫ברגע שהכנסתי את החרדל המוכן לצנצנות,‬
‫לקחתי את כל ה... 36 לחנות החווה.‬
‫- מה זה? - תראי.‬
‫"הזרע החריף של ג'רמי".‬
‫זה זרע חרדל. תראי. חרדל תפוחים ודבש.‬
‫- חריף. - תפוחים...‬
‫אלה דובדבנים.‬
‫"הזרע החריף של ג'רמי" עם דובדבן בכל צד.‬
‫כן, אני לא יודע למה. אלוהים.‬
‫זה תפוח?‬
‫אלה אולי תפוחים? כן. אלה תפוחים.‬
‫וזה שש ליש"ט.‬
‫אבל צריך להסביר.‬
‫לא, בשביל הגודל הזה...‬
‫לא. עשיתי חישובים לזה.‬
‫שש ליש"ט. שבע בדלספורד.‬
‫זה די קטן. טוב. שש... חמש... 5.50 כזה?‬
‫לא, זה שש ליש"ט.‬
‫אם את רוצה להפסיד כסף, זה 5.50. שש.‬
‫בסדר.‬
‫- אני מבטיח לך, זה שש... - טוב.‬
‫...היינו אמורים לגדל...‬
‫קישוטי חג המולד מקומיים?‬
‫למחרת בבוקר, צ'רלי בא אליי כשבפיו חדשות חשובות,‬
‫כי הוא קיבל את התוצאות מבדיקות האיכות של היבולים שלנו.‬
‫- בוקר טוב, ג'רמי. - צ'רלי, מה שלומך?‬
‫ועליי לדבר בכנות, הייתי די לחוץ.‬
‫החיטה לטחינה, חיטת החורף מתאימה לטחינה.‬
‫- היא ברמה הנכונה. - היא... כן.‬
‫חיטת הדורום יוצאת מן הכלל במובנים מסוימים.‬
‫ובמובנים אחרים, לא.‬
‫חמישה עשר אחוזי לחות.‬
‫- בול. - כן.‬
‫- חלבון, 15.4. - כן.‬
‫- יוצא מן הכלל. - כן.‬
‫הגברג.‬
‫זה אמור להיות 250. זה 133.‬
‫אז זו האלסטיות של הבצק.‬
‫זה נותן אלסטיות טובה. אז בצק שנמתח.‬
‫נכון פסטה...‬
‫הייתי מת להעמיד פנים שאני יודע מה זה אומר.‬
‫אי אפשר להשתמש בה.‬
‫אז... אי אפשר להכין ממנה פסטה.‬
‫אי אפשר להכין ממנה פסטה.‬
‫נצטרך להאכיל בה את הפרות שאין לנו.‬
‫כן.‬
‫כמה טונות היו לנו?‬
‫היו לנו כ-150.‬
‫מאה חמישים טונות,‬
‫והיינו אמורים לקבל 400 ליש"ט לטונה.‬
‫כן.‬
‫זה 60,000 ליש"ט ואנחנו בעצם נקבל...‬
‫מה נקבל מ...‬
‫סביר להניח שעל חיטה למספוא נקבל 175.‬
‫זה 26,250.‬
‫אז הפסדנו 33,750 ליש"ט.‬
‫- תגיד, האם... - אז 33,750 ליש"ט.‬
‫כי ירד גשם.‬
‫לצערי זה לא נגמר.‬
‫- אז מה... - זה עוד מחמיר?‬
‫תוצאות השעורה הגיעו.‬
‫אז השעורה...‬
‫היא לא תנבוט כי היא...‬
‫חלק ממנה, כפי שכתוב, פשוט מת.‬
‫אז אין בה הנביטה הדרושה.‬
‫אז מה זה אומר? לא נוכל...‬
‫זה אומר שלא נוכל להכין ממנה בירה.‬
‫לעזאזל.‬
‫איך נייצר את הבירה?‬
‫שוב, אם נשכח לרגע את הבירה,‬
‫כמה היינו מרוויחים אילו מכרנו אותה?‬
‫יש כ-180 טונות של שעורה.‬
‫והיא הייתה נמכרת ב...‬
‫מאתיים שלושים וחמש.‬
‫- לטונה? - כן.‬
‫אז היינו מרוויחים 42,000 ליש"ט אילו יכולנו לשלוח אותה להוקסטון.‬
‫כן.‬
‫- אז כמה נקבל? - מאה שישים.‬
‫זה שוב מספוא.‬
‫- עשרים ושמונה אלף, אז הפסדנו... - זה 14,000.‬
‫זה 14,000.‬
‫הפסדנו 14,000 על השעורה.‬
‫- 30... - וארבעה אלף על הדורום.‬
‫ו-34,000 על החיטה לפסטה.‬
‫השעורה זו בעיה.‬
‫זו בעיה גדולה מאוד. אני צריך להתקשר למבשלה.‬
‫חיטת הדורום, אלא אם נוכל לשפר אותה קצת,‬
‫היא עשויה להשתפר באחסון, לפעמים זה קורה...‬
‫זו חיטת מספוא.‬
‫אבל אני עדיין לא מיואש לגמרי.‬
‫הכול חדשות איומות.‬
‫אז אם אני...‬
‫כן. אני לא נהנה מהעבודה הזאת השנה.‬
‫כדי להתעודד אחרי התחזית המדכאת,‬
‫החלטתי שהגיע הזמן להפתיע את ליסה במשהו נחמד.‬
‫אז ביום מקסים ושמשי‬
‫הסעתי אותנו אל טים, מגדל הפרות.‬
‫בואי אחריי.‬
‫אני אוהבת לצאת מהחווה.‬
‫אני יודע.‬
‫לא.‬
‫פפר!‬
‫- אין סיכוי! - כן.‬
‫- לא ראינו אותה כבר שנה. - כמובן. תביט בפנים שלה.‬
‫- וההפתעה הגדולה באמת... - כן?‬
‫זו העגלה של פפר.‬
‫- אני לא מבינה. - פפר נכנסה להיריון.‬
‫זו העגלה של פפר.‬
‫קטנה!‬
‫- את מתוקה. - את חמודה כל כך.‬
‫תראה את הדידלי פפר הקטנה.‬
‫עגלה ממש יפה.‬
‫תביט ב... היא ירשה את פניה עם האף הסולד.‬
‫פפר, כל הכבוד. גם את נראית נהדר.‬
‫לא, כי כשאמרתי לצ'רלי,‬
‫"מה יקרה לפפר ולכל האימהות?"‬
‫- כן. - "נוכל להחזיר לטים?"‬
‫הוא אמר, "אל תשאל שאלות אם לא תרצה לדעת את התשובות".‬
‫דמייני את ההפתעה שלי כשאנחנו... כעבור תשעה חודשים...‬
‫זאת ההפתעה הכי טובה שיכולת לתת לי.‬
‫טים.‬
‫איך לעזאזל עשית את זה?‬
‫- אותו הפר שהיה אצלכם. - לא!‬
‫- אותו הפר? - כן.‬
‫- מאסטרו? - כן. מאסטרו.‬
‫- ברייקהרט? - ברייקהרט מאסטרו.‬
‫מה? כלומר, היא...‬
‫הבאנו אותה והיא מייד נכנסה להיריון?‬
‫כן, כחודש לאחר מכן.‬
‫האמת היא שזה טיפה חצוף, טים.‬
‫- לא אהבה את אוקספורדשייר. - כן.‬
‫לא אהבה את אוקספורדשייר.‬
‫- היא חזרה לנורת'האמפטונשייר. - כן.‬
‫היא לא אוהבת...‬
‫לא אוהבת את מועצת אוקספורדשייר.‬
‫- זאת עגלה קטנה. - זה מדהים.‬
‫ורוז והארי קראו לה טבת'ה.‬
‫- טבת'ה? - טבת'ה.‬
‫או טבי, בקיצור. כן.‬
‫- זה... - היא חתיכת טיפוס.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫פפר וטבי.‬
‫- פפר וטבי. כן. - יפהפיות.‬
‫נכון. והיא אימא ממש טובה.‬
‫- אני נלהב כל כך. - אני יודעת.‬
‫הכול חרא, חוץ מזה.‬
‫זה נפלא.‬
‫הפרה המפורסמת בעולם היא כעת אימא.‬
‫כעבור שבוע הגיעו כל התוצאות מהקציר.‬
‫משמע שהגיע הזמן לגמר הלוח המחיק.‬
‫- טוב, הגענו עד הלום. - הרגע הגדול.‬
‫לכן קיילב ואני נפגשנו במשרד, כדי לראות מי ניצח.‬
‫ביצים - חזירים עלויות וטרינר‬
‫שעורת האביב‬
‫אז על ידי עיבוד האדמה הלא מעובדת‬
‫- בחווה... - כן.‬
‫הרווחתי 27,614 ליש"ט.‬
‫- רווח? - רווח.‬
‫זה המון עבודה‬
‫בשביל סכום שאפילו לא יספיק לקניית מיני קופר.‬
‫יכולתי להרוויח יותר מזה‬
‫אם הייתי מכין לאנשים קפה בתחנת פדינגטון.‬
‫- אבל... - אבל יש לך רווח.‬
‫הצלחת יותר מכפי שחשבתי שתצליח.‬
‫תביט בפרות.‬
‫הפרה... זה, האמת,‬
‫זה, כמגדל פרות, זה מדהים. כמה פרות זה?‬
‫חמש.‬
‫חמשת אלפים ליש"ט לפרה?‬
‫מגדל הבקר הממוצע היה מקבל לבקר שמן‬
‫אולי 1,800 ליש"ט.‬
‫זה בזכות משאית ההמבורגרים.‬
‫- כן, אז יש דרך למכור אותן. - כן.‬
‫פטריות, תראה את זה.‬
‫זה... כלומר...‬
‫בוודאות צריך לגדל יותר פטריות.‬
‫- תראה. - לא נאכל עוד מהן.‬
‫רווח של כמעט 7000 ליש"ט.‬
‫- זה טוב. - זה היה רעיון טוב. העיזים.‬
‫- נשאיר את העיזים? - כמובן.‬
‫צריך לשחוט אותן.‬
‫מה זאת אומרת, "לשחוט אותן"?‬
‫- צריך להרוג ולאכול אותן. - לא.‬
‫לא!‬
‫אלה 29 תיישים. אין מה לעשות איתם.‬
‫לא, אני אוהב אותם. הסרפדים, אסון מוחלט.‬
‫כן, לא נעשה את זה.‬
‫- בשר האיילים. - טוב, זה...‬
‫נמשיך לעשות את זה.‬
‫- חייבים להמשיך. - כי יש המון איילים בסביבה.‬
‫כלומר, היתרון הוא שלא הפסדתי מזה כסף.‬
‫יש לך רווח של 27,614 ליש"ט, אבל זה דרש המון עבודה.‬
‫- כן. - שלום.‬
‫- היי. - מה שלומכם?‬
‫- מה מצבכם? - מחשב.‬
‫- זה טוב מאוד. - יש לי... תראה את זה.‬
‫תוספת של 30 אחוזים מעיבוד השטח הלא מעובד.‬
‫זו תוספת של 50 אחוזים.‬
‫- לא. - כן.‬
‫למה זה?‬
‫כי הכנסת 27,000 והוצאת...‬
‫- חמישים ושלוש. - מעט פחות מ-54, כן.‬
‫אז...‬
‫אם נתת לי ליש"ט אחת,‬
‫אני החזרתי לך 1.50 ליש"ט.‬
‫זה בדיוק מה שקרה.‬
‫- טוב... - אני מבולבל.‬
‫אני לא מבין.‬
‫בכל מקרה, לא הפסדנו כסף.‬
‫- זה חשוב. - הוא עשה רווח.‬
‫אני עשיתי רווח...‬
‫סיימנו עם הצד שלי,‬
‫וכעת הגיע הזמן שצ'רלי יידע את קיילב בנוגע להצלחתו.‬
‫בסדר, ירוק או אדום?‬
‫- אתה... - אני אסתכל.‬
‫לא... אתה רוצה תחילה את האדום.‬
‫קבלנים פרטיים,‬
‫אז זה התשלום לך, התשלום לסיימון,‬
‫וההעסקה, 46,279 ליש"ט.‬
‫טוב.‬
‫אז פה העלות הכוללת היא 183,000.‬
‫מאה ו...‬
‫שמונים ושלוש ואחת עשרה ליש"ט. אפס-אחת-אחת.‬
‫מאה שמונים... זה כמה?‬
‫מטורף לחשוב שצריך להוציא את זה כדי לגדל אוכל.‬
‫זה... כל העלות פשוט...‬
‫- אני יודע. ואז אנחנו לא... פשוט... - אז...‬
‫עכשיו הלב שלי ממש הולם כי...‬
‫- גם שלי. - אז לפתית.‬
‫- טוש ירוק, כן? - הטוש הירוק.‬
‫לפתית, האמת, היה יותר מזה. זה 10,172 ליש"ט.‬
‫אז נראה שצדקת כששתלת לפתית.‬
‫צדקתי וטעיתי.‬
‫שדה אחד היה עלוב מאוד, כן?‬
‫אבל למרבה המזל, ואני מודה לברי היל סאות' על זה,‬
‫שם היה קציר טוב והיבול היה...‬
‫היה ממש גדול.‬
‫זה שנראה נורא...‬
‫- היה טוב. - היה טוב.‬
‫- והשדה שנראה... - אבל אם לא היית מגדל לפתית,‬
‫- היית זורע משהו אחר... - כן.‬
‫...שהיה רווחי אפילו יותר מזה.‬
‫למזלי כיסיתי את העלויות והרווחתי קצת על הלפתית.‬
‫לא, זה נכון. בסדר. טוב.‬
‫- בסדר. מה יש עכשיו? - חיטה.‬
‫חיטה.‬
‫החדשות הטובות, טחנו אותה.‬
‫- ו... - ושמנו... כן.‬
‫כן. חיטת החורף...‬
‫- זה לחם. זה מזון לבני אדם. - לחם. כן.‬
‫אז 93,204 ליש"ט.‬
‫וזה 250 ליש"ט לטונה.‬
‫זה 250 ליש"ט לטונה, כן.‬
‫קדימה, תמשיך.‬
‫- שיבולת השועל נטחנה. - כן.‬
‫מי חשב שזה יקרה?‬
‫היה אסון השנה בכל צפון אירופה מבחינת שיבולת שועל, אז...‬
‫ביש מזל בשביל הפינים.‬
‫אז 26,835 ליש"ט.‬
‫ואז מגיעים אל הדשא משדה התחמיץ שלך בצפון.‬
‫כן.‬
‫זה 4890.‬
‫כמה פעמים קצרת?‬
‫- שלוש. - קצרת שלוש?‬
‫שלוש, אבל זה לא הניב חציר.‬
‫אז לא נוכל למכור לאמנדה הולדן.‬
‫לא, לצערי לא.‬
‫- השדות של אנדי קייטו. - חקלאות פרא.‬
‫זה 7,206 ליש"ט.‬
‫לא טוב כמו שדה החיטה הכי טוב, אך טוב יותר מהגרוע ביותר.‬
‫הוא עשה רווח.‬
‫אילו זה הושקע בחיטה, היינו מרוויחים יותר.‬
‫- טוב. - לא.‬
‫אם יורשה לי, בואו נהיה חיוביים.‬
‫טוב, אולי היית מרוויח יותר‬
‫אילו היינו מגדלים בגישה שלך בשדה הזה,‬
‫אבל לא הפסדנו שום כסף,‬
‫ואולי אנחנו, והתקווה היא שכן...‬
‫- שיפרנו את האדמה. - שיפרנו.‬
‫וזה משהו שאני...‬
‫אני יודע, אני לא רוצה להישמע כמו איזה אידיוט מתחסד באינסטגרם,‬
‫אבל אכפת לי מהאדמה, אז זה...‬
‫יופי. חיטת הדורום לפסטה.‬
‫חשבת שהיא לא תצליח, נכון?‬
‫נכון. והיא הצליחה.‬
‫- באמת? - היא הצליחה...‬
‫אז היא עלתה ל-170 הגברג,‬
‫אבל משום שהשנה היה קשה כל כך,‬
‫עבדנו עם מת'יוס‬
‫והם טחנו אותה, יצרו קמח, אז זה יצר פסטה.‬
‫- יש! - באמת חדשות טובות.‬
‫למרות ש...‬
‫גם את החיטה טחנו, נכון? אז...‬
‫זה 60,165 ליש"ט.‬
‫- אנחנו... - שישים אלף...‬
‫- אחת... - אחת-שש-חמש.‬
‫אחת-שש-חמש.‬
‫זה נראה כמו מספר יפה ועגול, נכון? תראה.‬
‫אלוהים אדירים. זה נפלא.‬
‫לעומת זאת, שעורת האביב...‬
‫- הנה זה. - זה היה...‬
‫אי אפשר להשתמש בה לבירה, נכון?‬
‫זה מספוא איכותי ביותר.‬
‫זה 25,526.‬
‫אילו יכולנו להכין בירה משעורת האביב, היינו מכניסים 60,000 ליש"ט?‬
‫זה די היה כפול.‬
‫- טוב. עכשיו נוכל לחשב? - כן.‬
‫- זה הדבר החשוב. - אז הטוש הירוק למטה, כן?‬
‫- אתה צריך לעבור 27,600 כדי... - אז מאתיים...‬
‫מה?‬
‫...ו-27,998.‬
‫אז הסך הכול שלך, קיילב, למעלה,‬
‫- הוא 44,987. - הוא ניצח אותי.‬
‫טוב, בבקשה.‬
‫כל הכבוד.‬
‫שנה ראשונה כמנהל החווה, וכיסחת לי את הצורה.‬
‫אבל אנחנו צוות.‬
‫אז אם נחבר את שני אלה, 40, 50...‬
‫שבעים ושתיים וחצי.‬
‫- שבעים ושתיים... - זה 72,000 ליש"ט.‬
‫- זה... כלומר, זה... - 4000 דונמים, 18 ליש"ט לדונם.‬
‫אז נלך היום לפאב?‬
‫אבל קיילב, כידוע לך, חוות תמיד דורשות מזומנים, נכון?‬
‫- והתחלנו במחזור של השנה הבאה. - כן.‬
‫אז האמת שאני צריך את כל זה‬
‫כדי לקנות זרעים, דשן,‬
‫- וריסוס, אז... - מה?‬
‫- אי אפשר ללכת לפאב? - אי אפשר.‬
‫מה, אתה צריך כל פני?‬
‫כל פני.‬
‫זרעים, דשן, ריסוס לשנה הבאה.‬
‫זה אפילו לא מכסה את עלות החוזים.‬
‫אז אני אקנה לך בירה.‬
‫אומר לך משהו נוסף, לולא עיבדתי את השטח הלא מעובד,‬
‫- היינו בצרה. - כן.‬
‫והדבר הנוסף הוא, שוב,‬
‫שיש לי מזל שיש לי הכנסות נוספות,‬
‫אבל אם אתה חקלאי רגיל, וזו העבודה היחידה שלך במשרה מלאה,‬
‫אם יש לך שנתיים שבהן אתה לא מרוויח כלום...‬
‫- כן. - אתה אוכל אותה.‬
‫זה ממש קשה.‬
‫בשל אי היציבות שראינו במחירי החיטה‬
‫- ובמחירי הדשן... - כן.‬
‫אתה לא יודע מה מצבך. אתה לא יכול לתכנן.‬
‫פשוטו כמשמעו, פרפר יכול לנפנף בכנפיו בסין,‬
‫ואתה פושט רגל.‬
‫זה פסיכי עד כדי כך.‬
‫בעבר הייתה לך הכנסה יחסית קבועה‬
‫מבחינת הסובסידיות, אבל הן מבוטלות. ממש קשה להשיג...‬
‫הייתי רוצה לחשוב שעתיד החקלאות הוא חיובי ושמח,‬
‫ושהדור הצעיר ייכנס, בייחוד אני.‬
‫- אני בן 25. - אבל איך?‬
‫פוטנציאלית נותרו לי 60 פעמים לקצור.‬
‫איך?‬
‫אני לא יודע. אני באמת לא יודע.‬
‫איך?‬
‫אני רוצה להישאר חיובי כי אני אוהב את העבודה.‬
‫אדבר שוב עם הנשיא. ראש הממשלה. סליחה.‬
‫לעזאזל.‬
‫נשיא.‬
‫היה קשה לתת לצ'רלי כל פני שהרווחנו‬
‫כדי לקנות זרעים ודשן לשנה הבאה...‬
‫כי המשמעות הייתה שעברנו המון כדי להרוויח לא-כלום.‬
‫הודעת סגירה‬
‫כן, חלפה עוד שנה סוערת.‬
‫אבל בהתאם למסורת,‬
‫צוות דידלי סקווט התאסף כדי לציין את זה שחלפה...‬
‫בפיקניק ביער, לצד אחת ההצלחות העלובות יותר שלי.‬
‫- הסכר לא ממש גמור. - טוב, תביט בו.‬
‫אבל חזרנו לאחור.‬
‫עמדתי לומר, בכלל התחלתם?‬
‫זה כזה בלגן.‬
‫האמת היא שזו בושה, לשניכם.‬
‫זה כאילו שני ילדים שיחקו שם, נכון?‬
‫- כן. - מה?‬
‫זה בדיוק מה שזה.‬
‫הכלבות עדיין לא מאולפות.‬
‫- את מטונפת. - לא. תסתלקי.‬
‫איזה יום חשבתי‬
‫שחקלאים מתלוננים, ולעיתים בצדק.‬
‫קשה נורא. לא מרוויחים הרבה.‬
‫כולם מגנים אותך בטענה שאתה פוגע בסביבה.‬
‫למה הם ממשיכים בזה?‬
‫למה הם נלחמים על המשך קיומה של התעשייה?‬
‫למה לך?‬
‫ואז אני נזכר שאמרת לפני ארבע שנים‬
‫שזו דרך חיים, חקלאות.‬
‫- אתה מסכים? - כן.‬
‫כן. כלומר, בשנה הראשונה אמרתי,‬
‫"שאחזור ללונדון או אישאר כאן?"‬
‫זה אפילו לא עובר לי בראש. לא...‬
‫אוי, פאק.‬
‫- זה לא עובר לי בראש. - זה לא.‬
‫כלומר, אני צריך לנסוע ללונדון ביום שלישי הבא,‬
‫ואני כבר בחרדה מזה,‬
‫ומנסה לחשוב על תירוצים לא לנסוע.‬
‫- כשטסת לאפריקה... - כן.‬
‫- לא נעים לי להודות... - כן.‬
‫די התגעגעתי אליך.‬
‫המטוס יתרסק רק משום שאמרת את זה.‬
‫כשאמרת "די", באמת?‬
‫אני מתגעגע אליו כאדם, לא לעזרה שלו בחווה.‬
‫- מה אתה רוצה? - כוסות התה שלנו,‬
‫והשיחות הקטנות והארוחה בחוץ בסוף השבוע,‬
‫והפטפוטים והפטפטת על חקלאות ו...‬
‫- צריך את הקהילה הזאת. - כן.‬
‫- צריך את... - זה חשוב.‬
‫- זה נכון. - אחרת, בודד...‬
‫אני יודע. והיו לנו הריבים הרגילים השנה,‬
‫קשיים, מזג אוויר גרוע, אכזבות, מקרי מוות,‬
‫החזירים היו איומים, הברונית וכן הלאה.‬
‫אבל בואו נביט בזה ככה.‬
‫אני נהפכתי לסבא לראשונה מאז שהיינו כאן לאחרונה.‬
‫אתה שוב נהפכת לאבא.‬
‫ואתה, הג'י-דוג, ניצחת את הסרטן.‬
‫- כן. - הנה.‬
‫- נשתה לחיי זה. - כן.‬
‫- לחיים! לחיי כולם. - כל הכבוד, חבר. כל הכבוד.‬
‫- תודה, תודה. - תודה לכם,‬
‫- ותודה לך. - בבקשה.‬
‫תודה לכולם על כך שעזרתם להפוך את זה לעבודה הכי טובה בעולם.‬
‫אני רוצה להודות לכולם.‬
‫לכל צוות הצילום ולכל... כל חבריי כאן.‬
‫הייתם טובים כל כך אליי ואל משפחתי,‬
‫ותודה רבה לכם.‬
‫- אתם פשוט נפלאים. - אנחנו תמיד נתמוך בך.‬
‫- זה טוב. לחיים! - כל הכבוד! לחיים!‬
‫חבר'ה, לחיים.‬
‫אתם צפיתם ב...‬
‫אלן‬
‫אריה וסנסה‬
‫אנדי‬
‫ג'רלד‬
‫צ'רלי‬
‫ליסה‬
‫קיילב‬
‫וג'רמי‬
‫ב...‬
‫החווה של קלארקסון‬
‫תרגום כתוביות: רינת זוהר מנחם‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬