CLARKSONIN FARMI
LUKU 24 LASKUTOIMITUKSIA
Kuivin helmikuu koskaan.
- Kostein maaliskuu 40 vuoteen. - Niin.
Toukokuussa ei satanut ollenkaan,
mutta oli kylmää.
Sitten kaikkien aikojen kuumin kesäkuu.
Sitten on ollut...
Kostein heinäkuu.
- Kostein ja kylmin heinäkuu. - Joo.
Koska sää oli ollut tismalleen päinvastainen -
kuin tarvitsimme koko tämän vuoden,
rukoilimme vanhanaikaista kunnon syksyä, jolloin on paljon auringonpaistetta.
Mutta ei, tärkeä sadonkorjuukuukausi kieltäytyi myöskin tottelemasta.
Tänään ei aurinko paista. Katso.
Ja nyt Kaleb oli valmistellut sadon puimuria varten.
Kello tikitti.
Mitä kauemmin sato olisi pellolla liian märkänä korjattavaksi,
sitä heikkolaatuisemmaksi se tulisi.
Pitää olla alle 15.
18,4. Hitot.
Yhdeksän varmaan riittää.
18,3.
Sen on oltava alle yhdeksän.
17,5. Hemmetti.
Hei. Oletko tehnyt kosteustestin?
Tunnen jo, että se on märkää.
18,6.
Tämä vuosi on mahdoton. Se ei kuivu lainkaan.
- Paljonko? - 17 prosenttia.
Olen kai tehnyt ennätyksen kosteustestien määrässä.
Kosteustesti.
Sitten uusi kosteustesti. Ja taas toinen.
Päivän lopussa totean: "Ei onnistu tänään."
Ja paineita lisäsi se,
että Andy Cato oli huolissaan -
siitä, kuinka hyvin hänen villiviljelty vehnäpeltonsa tuottaisi.
- Huomenta. Mitä kuuluu? - Mitä kuuluu?
Hän pelkäsi käyttäneensä typpilannoitetta liian säästeliäästi.
Emme tainneet onnistua tässä.
Käytimme tällä -
pellolla minimaalisen määrän typpeä, noin 11 kiloa.
Paljonko käytitte tuolla pellolla?
- Ei hajuakaan. - Pari sataa?
- Kaleb tietää. - Joo.
Siis pari sataa kiloa. Ja 11...
- En tiedä... - Juu.
...mutta jotain sinne päin.
Emme saavuttaneet oikeaa tasapainoa tällä pellolla.
Liian vähän lannoitetta.
Siitä puuttuu energiaa.
Odoteltuamme tyhjän panttina päivä toisensa jälkeen -
olosuhteet alkoivat vihdoin parantua.
Kuulostaa paremmalta.
Kaura. Tarvitaan alle 15 prosenttia.
Se on nyt 15 %.
Siihen mennessä kun Simon tulee, se on sopivaa.
Kuten tavallista, Charlie oli lähtenyt lomalle sadonkorjuuajaksi.
Se tarkoitti, että Kaleb oli yksin johdossa.
Niinpä kun odotimme puimurin saapumista,
hän kutsui minut toimistoonsa kuulemma tärkeään tapaamiseen.
Hei.
Tämä siis on...
Tervetuloa toimistooni.
Kauanko sinulla on ollut tämä?
Kun olen ollut tilan johtaja.
- Sehän on kuukausia. - Tiedän.
Tein tänne vähän tilaa, ja...
Kuka on tehnyt sisustuksen? Nicky Haslam vai?
Ei, vaan minä.
Tämä on toimistoni.
- Mitä tämä on? - Tämähän on hyvä.
Löysin tämän pöydän tuolta vanhasta vajasta.
Tämä tässä on oikeastaan vain lipasto, jossa on...
Sähkö ei toimi hyvin täällä.
- Surkein toimisto, jossa olen ollut. - Eihän, se on...
- Sinulla on kuitenkin pesukone. - Niin, ja kuivausrumpu.
Mutta mikä tärkeintä, Charlie on USA:ssa.
- Tiedän. - Joo.
Sadonkorjuu on pian, joten hän lähti.
- Niin, lähti pois. - Joo.
Mutta tilan johtajana -
olen nyt vastuussa turvallisuudesta.
Voi luoja.
Kymmenen minuuttia riittää. Täytyy käydä tämä läpi.
Mikä se on?
Lue riskiarvioinnit ja muu, mitä olen tehnyt.
- Teitkö riskiarviointeja? - Juu.
Oli pakko, koska olen vastuussa. Jos loukkaat itsesi,
tiedätkö, kenen vika se on? Minun. Joudun vankilaan.
Ja tämä naama ei sovi vankilaan.
Muistatko, kun hakkasimme kiviä -
- pysäköintialueelle? - Joo.
Mitä tapahtui, kun lähdit ajamaan?
- Peräkärry tuli eteen ja... - Joo.
Se on vaarallista,
- jos se... - Miksi?
- Ylhäällä on virtajohtoja. - Ei ole.
No ei ole, mutta jos olisi,
- etkä huomaisi... - Ei niitä ole.
Olisit voinut katkaista ne ja tappaa itsesi tai jonkun muun.
Niitä ei ole.
Tiedätkö, miten poistua traktorista, jos osuu virtajohtoon?
- En. - Oikea tapa poistua traktorista,
jos osuu virtajohtoon, koska se aiheuttaa oikosulun,
on pupuhyppely.
Avaat oven, ylin askelma ja hyppäät niin pitkälle kuin pystyt, poispäin.
En osaa hypellä.
Katkaisisit varmaan jalkasi.
Polveni eivät...
Istuisin siinä. Kumirenkaathan eristävät.
Et voisi soittaa, koska puhelin ei toimisi.
Miksi ei?
Sähkö katkaisisi puhelimen signaalin.
No, minua alettaisiin pian kaivata.
Minä en kaipaisi.
Mutta onhan sinulla What3words puhelimessa?
- Jep. - Selvä.
Jos sattuu onnettomuus, kerro ne kolme sanaasi minulle,
niin tiedän, missä olet.
En tajua what3wordsia. Luulin, että pitää valita sanat.
- Ei. - Koska siinä luki:
"Valitse kolme sanaa, missä oletkin." Ja ihmettelin...
Jos lähetän sen sinulle, mistä tiedät, mitkä kolme sanaa valitsin?
Tähän sopii facepalm-meemi.
- Luulin... Ihan totta. - Eli periaatteessa...
Minulla on se puhelimessa, ja siinä luki -
- pähkinä, toffee ja kissa. - Joo.
No, en halua niitä sanoja. Joku muu on valinnut ne.
- Niin. - En pidä siitä.
Kirjoitan sanomalehtiin. Kukaan muu ei valitse sanoja.
Minä valitsen ne.
Niin, mutta se, joka keksi what3word-sovelluksen,
- valitsi sanat joka paikalle. - No, minulla on se.
Hyvä.
- Selvä. Sattumanvaraista. - Höpöä.
-"Ei tupakointia tankatessa"? - Ei.
En tiennyt sitä.
Sytytin aina ennen tupakan tankatessani.
- Aina. - Kunpa tekisitkin niin.
Pari tuntia myöhemmin Kaleb tapasi Simonin ja puimurin -
korjatakseen kauran, jota oli kylvetty pelloille, joilla rapsi oli epäonnistunut.
Onko sinulla radiopuhelin?
Juu, kuulen kyllä.
Ja epäilen, että hän toivoi saavansa kaiken tehtyä ilman minun apuani.
Hän toivoo, etten löydä häntä, mutta löydän kyllä.
Sitten tarjoan apuani. Ja hän on iloinen.
Hyviä uutisia. Tulin auttamaan.
Voi ei.
Voit saada tämän peräkärryn, minä otan toisen, käykö?
Peräkärry, jota Kaleb tarjosi minulle, oli puolityhjä,
joten minun piti kytkeä se kiinni ja sitten jatkaa sen täyttämistä.
En vieläkään osaa kytkeä peräkärryä traktoriin.
Ylös. Nosta se ylös.
- Näinkö? - Ei.
Käytä ohjaussauvaa.
Avaa hydrauliikka pikku painikkeella.
Tarvitset hydrauliikan. Teit kaiken...
Onko se lukittu vai ei?
- En hitto vie tiedä. - Onko se pikku nappula lukittu?
Ollaanko valmiita?
- Aja vähän eteenpäin. - Mitä? Taaksepäin?
Täytyy mennä vähän eteenpäin.
Miten hävittäjä voidaan tankata yhdeksän kilometrin korkeudessa,
- mutta maanviljelijät... - Noin.
- ...eivät ole keksineet helpompaa tapaa... - Rullaat taas eteenpäin.
Minun pitääkin!
- Hitot. - Hei!
Noin sitä pitää.
Kesti vain kolme tuntia.
Noin. Haluatko kokeilla hydrauliikkaa ennen lähtöä?
Miten kokeilen sitä?
Avaa hydrauliikka, käytä ohjaussauvaa...
Minähän avasin jo, luulisin.
Alas.
Ei, ei. Alas.
Sinä helvetin...
En voi... En kestä häntä.
Anna hänelle lapio ja säkkejä. Niin tehtiin oppilaiden kanssa.
Laitoimme lapioimaan.
- Ei! - Ei!
Ei hemmetti.
- Noin, se on ylhäällä. - Ei! Lopeta!
Voi paska.
Sovitaanko yksi juttu?
Tästä lähtien sinä kytket sen.
Kun kytket ne letkut, ovatko ne aina samanlaisia?
Juu, niin aina teen. Mutta traktorisi on ensinnäkin surkea.
Ja toiseksi et osaa ohjata sitä.
- Ei se minusta johdu. - Johtuuhan.
Aina kun menet siihen, painat väärää nappia.
Koska aina kun menen siihen, joka painike tekee eri asian.
- Eikö niin? - Koska se on huono traktori.
Onneksi kummipoikani oli tilalla työharjoittelussa sillä viikolla,
joten hän sai kunnian lapioida maahan kaatuneet kaurani...
No niin.
Tulossa ollaan.
...kun taas minä suuntasin Simonin luo hakemaan loput kuormasta.
Ei nyt sotketa tätä, Jeremy.
Hän on nyt ihan hermona.
Mene vähän vasemmalle. Vasemmalle.
Kaikki tuo meni yli, noin paljon...
Iso osa meni ohi.
Mitä? Mitä minä nyt tein väärin?
Iso osa kauroista meni kärryn ohi, vasemmalla.
Olit liian lähellä.
En ymmärrä. En ymmärrä yhtään mitään.
Kun minun oli aika hakea seuraava kuorma,
Simon teki nöyryyttävän päätöksen.
Lastaan paikoillani.
Tiedän, te katsojat näette tämän ja nauratte minulle,
mutta tärkeintä on, ettei Kaleb näe tätä.
Vaikka olinkin kadottanut kaikki sadonkorjuutaitoni,
onnistuimme tuona päivänä -
kuitenkin saamaan molemmat kaurapellot korjattua.
Pure pölyä, Skotlanti.
Me saamme McChipping Norton -puuroa.
Emme kuitenkaan voineet nauttia normaalista sadonkorjuun ilosta,
koska jälleen kerran sää alkoi oikutella.
Menen säätiedotussivustolle.
Siellä sanotaan, että kymmeneltä sataa.
Omani sanoo yhdeksältä.
- Onko sinulla se sovellus? - Juu.
Onko tuo se norjalainen... Mikä se on?
Tämä on RainToday.
Minä katson BBC:n säätiedotussivulta.
- Se norjalainen on tosi hyvä. - Joo.
Nyt ne kaikki sanovat, että kymmeneltä...
- Kymmeneltä? - Kymmeneltä.
Pyhä jysäys! Katsohan.
Tuota on tulossa. Siitä tulee keskiaikaista.
Koska jokainen sovellus kertoi tulossa olevan tuulta ja sadetta,
Kaleb teki päätöksen myöhään iltapäivällä.
Seuraavaksi hoidamme tämän pellon loppuun,
- olemmehan jo täällä. - Olet tilan johtaja.
Ja sitten siirrymme villiviljellylle.
- Selvä, Andy ilahtuu. - Niin.
Ja hoidamme sen.
Ongelma, josta Andy on huolissaan...
Meidän vehnämme pärjää säätä vastaan.
Se kestää aika paljon, ennen kuin menettää laatunsa.
- Siis ennen kuin ehtii tehdä... - Leipää.
Leipää, ei lehmänruokaa.
- Niin, tai kananruokaa. - Joo.
Mutta ongelmana on, koska se on niin vanha lajike,
hän on huolissaan, että se menettää jauhatuslaadun.
- Niin voi käydä huonolla säällä. - Niin.
Andy oli ennustanut, että koska hän oli säästellyt lannoitetta,
hänen peltonsa ei tuottaisi kovin paljoa.
Eikä hän ollut väärässä.
Kolmannes pellosta,
ja peräkärry vähemmän kuin puolitäynnä.
No, saamme tämän pellon hoidettua nopeasti.
Joo.
Aika vähäinen tuotto.
- Kannattaako se? - Juu.
Olet vain kiukutellut koko vuoden siksi, että joku vei peltosi.
Sinun ei pitäisi päästää muita pellolleni.
Olet aina negatiivinen, joten en kuuntele sinua.
Pidän huolta doncasterlaisista.
- Doncasterlaisista? - Niin.
- Luoja, kuin jossain kultissa. - Olemme Doncasterista.
Doncaster on antanut maailmalle Kevin Keeganin ja Diana Riggin.
Ja nyt pelastamme maanviljelyn.
En halua olla ilkeä, mutta ei hajuakaan, mistä puhut.
- Etkö tiedä Kevin Keegania? - En.
Joku pääministerikö?
Ei, hän oli jalkapalloilija.
Työskentelimme ilman taukoa myöhäisiltaan -
ja saimme Andyn vehnän korjattua juuri ennen kuin alkoi sataa.
Seuraavana päivänä tämä uuden ajan sekoitus vehnää ja papuja -
meni jauhettavaksi.
Se tarkoitti, että saatoimme siirtää huomiomme ongelmalapseen,
eli rapsiin.
Muistutan vain,
että on sanonta: "Jos et ole kylvänyt rapsia -
Moreton-näyttelyyn mennessä", se on maatalousnäyttely täällä päin -
syyskuun alussa, "älä kylväkään, on liian myöhäistä."
Emme saaneet rapsia kylvettyä siihen mennessä.
Neuvoimme Kalebia olemaan kylvämättä sitä. Hän kuitenkin teki niin.
Suurin osa epäonnistui.
Tämä pelto ei epäonnistunut. Odotamme, mikä sen tuotto on.
Montako peltoa meillä on? Kaksi, eikö niin?
Laitamme sitä yleensä noin 100 hehtaaria.
- Rapsiako? - Rapsia.
Tänä vuonna meillä on 20.
Niin, moniko epäonnistui?
Vain yksi pelto, 8 hehtaaria.
Ei, kaksi peltoa.
Ei, yksi pelto.
Sano "anteeksi".
Anteeksi, että kylvit väärää kasvia.
Ei. Sano "anteeksi".
Anteeksi, että virheesi oli isompi.
- Ole nyt mukava. - Teit hyvää työtä.
Kiitos.
- No niin. - Mikä sen pitäisi olla?
Alle yhdeksän.
Kaksitoista.
Parin tunnin päästä voimme alkaa.
Parin tunnin päästä palasimme siis tekemään toisen kosteustestin.
Mikä se oli aamulla?
12 prosenttia.
- Ja on oltava alle yhdeksän. - Kyllä.
En muista paljoakaan maanviljelyvuosistani,
mutta yksi asia, jonka muistan, ja se oli TV:ssä,
oli se, kun Charlie sanoi, että urakoitsija tai Kaleb sanoo aina:
"Älä ole huolissasi kosteudesta."
Ja Charlie sanoi: "Älä koskaan anna heidän korjata satoa, jos on liian märkää.
Älä koskaan."
Joten jos se on yli yhdeksän, en saa antaa hänen korjata sitä.
Mitä se näyttää?
Se on 10. Yhä liian märkää.
Sinä saat päättää, koska sanoit minua "urakoitsijaksi".
Mitä haluat, että teen?
Korjaanko nämä tänään 10 %:n kosteudella -
ja annan vähän kuivua,
vai odotanko loppuviikkoon, kun vehnä on valmis?
Jos Hagbergin luku on huono, jauhatuslaatu on mennyttä.
Käy huonosti, jos -
korjaamme vielä tätä, kun vehnä on valmis. Päätä jo.
Koska sanoit minua urakoitsijaksi.
"Urakoitsija."
No, tee päätös.
- Charlie sanoi: "Älä korjaa..." - Tiedän,
mutta päätös on nyt sinun.
Päätä. Kun saamme sen käyntiin ja Simon tulee...
- En voi, kun puhut koko ajan. - No, olen hiljaa.
"Olet vain urakoitsija."
Eli kestää yhteensä viisi-kuusi tuntia korjata rapsi?
- Joo. - Ja vehnä on...
Valmis keskiviikkoiltapäivänä.
Takaan, että vehnä on valmis keskiviikkona.
Tee päätös.
Uskomatonta, että Charlie on lähtenyt lomalle.
- Voisitko tehdä päätöksen? - En voi.
Teen sitten puolestasi. Tehdään tämä.
- Valmiina? - Charlie kielsi tekemästä näin.
- Hän sanoi, että... - Soitan Simonille.
Kun Simon saapui, lähdin tekemään sienihommia,
ja jätin Kalebin odottamaan huolissaan tietoa siitä,
oliko hänen rapsiuhkapelinsä tuottanut tulosta.
Simon, kuuletko?
Juu, kuulen.
Sujuuko hyvin?
No, juu, vasta neljännes täynnä.
Neljännes täynnä?
Juuri nyt näyttää tulevan neljännestonni -
per hehtaari.
Voi hitto.
Monilla kasveista ei ole lainkaan palkoa.
Se on rapsin ongelma, se on arvaamaton.
Palasin, kun he olivat toisella ja viimeisellä rapsipellolla.
- Miten... - Järkyttävän huono.
- Miten huono? - Todella huono.
Ei, vaan mikä on tuotto?
Keskimäärin noin 300 kg hehtaarilta.
Ei voi olla. Onko tuossa ensimmäinen pelto?
Sinuna en menisi katsomaan.
Älä tee sitä itsellesi.
- Näetkö, mitä tarkoitan? - Joo. 10 hehtaaria.
Niin.
Voi hemmetti.
Jälleen kerran sää oli antanut tappavan iskun.
Tämä on rapsin varsi. Mihin palot ovat kadonneet?
Hitto, palkoja ei ole.
Ja katso tuonne, taaksesi.
Näetkö? Siellä se on ohuempaa,
ja tuuli käy.
Se on haurasta, ja kun myrsky -
ja sade tulee, se tuhoaa rapsin.
Näytät... Minuakin ketuttaa, samoin sinua.
Näen sen.
Olen vain kyllästynyt.
Kaikki aika ja vaiva.
Normaalisti pilkkaisin ja sanoisin, että sanoimmehan.
En ole sillä tuulella.
Siis, tiedäthän...
- Piristy. - Olen saanut tarpeekseni.
Mitä?
Kaikki se aika ja vaiva, ja raha.
Tiedän, ettei omia rahojani.
Se vanha vitsi ja sellaista, mutta...
En silti halua epäonnistua. Tiedäthän?
Haen sinulle oluen.
Joo.
Voi sinua, kamu.
- Se vain suututtaa. - Niin.
- Olemme tässä yhdessä, eikö? - Joo.
Haen peräkärryn.
Vien sen pois -
- ja tavataan täällä? - Joo.
Kun rapsi oli korjattu, oli tauko sadonkorjuussa.
Lähdin siis Lontooseen katsomaan uutta lapsenlastani,
ja jätin Kalebin vastuuseen hyvin tiineenä olevista sioista.
Se synnyttää pian.
Hyvin pian. Sanoisin tänä yönä.
Se haluaa lohtua.
Vähän kuin menisi synnärille kumppanin kanssa.
Pitämään kädestä.
Hieromaan selkää.
Raaputtamaan korvien luota.
Olet ihan kunnossa.
Juu, olet kyllä.
Tämä rauhoittaa sitä.
Seuraavana päivänä porsaita alkoi ilmestyä.
Ja paljon.
Itse asiassa niin paljon,
että eläinlääkäri Dilwynin piti tulla tekemään yhdyskuntasuunnittelua.
...14, 15, 16.
Juu, se on liikaa.
Sillä on vaikeuksia hoitaa yli kahtatoista.
- Joo. - Kahta-kolmeatoista.
Mielestäni parasta olisi ottaa pienimmät -
ja laittaa ne tuonne.
Oleileeko se ulkona?
Joo.
Laitetaan ne tuonne.
Se antaa niille mahdollisuuden.
Juu.
Mene...
Katso, ne ovat pikkuruisia.
- Tosi pieniä. - Todellakin.
Emon luo.
Selvä.
Pienetkin saavat nyt syödä.
Toimiiko se?
Kiehtovaa katsottavaa.
Kun palasin,
Lisa ja minä kiirehdimme tervehtimään uusia tulokkaita.
Uskomatonta.
Katso tämän kokoa.
Olet jo aika painava.
Ja sinä vain imet olkia.
Voi luoja! Niitä on hirveästi.
Hienoa!
Emme enää kutsu sinua Sveitsiläiseksi.
Maaliskuussa Sveitsiläinen synnytti kolme.
Aivan.
Tällä kertaa 11.
- Eikä! - Kyllä.
- Sveitsiläinenkö? - 11.
Eli maaliskuussa saimme yhteensä 28 porsasta.
Niin.
Tällä kertaa 53.
Johtuu kai siitä, että on kaloja.
Ne ovat onnellisempia -
- täällä metsässä. - Niin kai.
Mutta tämä on minulle tärkein asia.
- Tiedäthän rengaskeksintöni? - Juu.
Onko se toiminut?
Viimeksi emot murskasivat kuoliaaksi 28 prosenttia porsaista.
Tällä kertaa 13 prosenttia.
Tosi hyvä. Erinomaista.
Hei!
Oletko nähnyt, montako porsasta on?
Olenko nähnyt... Autoin synnytyksessä!
En haluaisi myöntää tätä,
mutta -
Clarksonin rengas toimii.
Juu.
Tuossa näkee, miten emo on työntynyt kehää vasten,
ja porsaat voivat juosta sen takana.
Se on uskomatonta.
Sitten oli pidettävä taukoa porsaiden kätilöimisestä,
koska oli aika korjata ohra.
Ja kuten Charlie oli pelännyt...
Ohran kanssahan meni vähän myöhäiseksi.
Juu.
Nyt siitä tulee tällaisia pikku versoja, katso.
Ja myöhään kypsyvät ovat ongelma sadonkorjuussa.
Oli merkkejä siitä, että epävakaa sää oli pilannut myös tämän satokasvin.
Tässä ohra on, ja tuossa on ongelma.
Tuo vihreä tuossa.
Tämä on vihreä.
Sitä ei saisi olla.
Talvivehnä oli seuraavana leikkausvuorossa.
Päivän ainut ateria.
Sitten Kaleb suuntasi viimeisen ison satokasvin luo...
Durumvehnä, täältä tullaan.
...missä hän teki yhteistyötä apulaispuimurikuskin kanssa.
- Huomenta. - Mitä kuuluu?
Hyvää.
Joo.
Ne hemmetin jutut, ei...
Joo, ei hätää.
- Ajattelin tulla katsomaan. - Juu.
Tämä vanha rähjä...
- Anteeksi? - Vanha rouva Hasting.
Missä Simon on? Onko hän vielä siinä paikassa...
Juu.
Uupunut Kaleb sai työt valmiiksi pari päivää myöhemmin,
mutta ei ollut paljon aikaa rentoutua...
Hei!
...koska Charlie oli palannut...
Ei rusketusta? Ja raajat ehjinä.
Kasassa ollaan.
...ja halusi heti kuulla sadosta.
- Tuolla on kevätohra. - Hyvä.
- Toivon, että se mallastuu. - Juu.
Se minua huolestuttaa eniten.
Ja durumin täytyy olla pastalaatuista.
Juu.
Kanadassa on nyt järkyttävän kuuma.
- Durumin hinta siis... - Mikä sen hinta on?
Todella hyvä.
- 500 - 600 puntaa tonnilta. - Selvä.
Mene tuolle puolelle.
Kun Charlie ja Kaleb keräsivät näytteitä -
selvittääkseen satomme laadun,
minä keräsin viimeisiä tuloja -
viljelemättömästä viljelystä -
yhdellä odottamattomalla tulovirralla -
perinteisesti kaikkein huono-onnisimmasta satokasvistamme...
Tulkaa! Paikka.
Perunoista.
Arya... Ei! Nuo ovat minun perunani.
Pois perunoistani! Menkää. Tänne.
Ei! Senkin ääliöt. Menkää pois.
Lisa oli vallannut yhden pellon,
jonka olin tarkoittanut sinapille, ja istuttanut siihen pottuja,
koska halusi vielä yrittää perunalastujen valmistusta.
Arvaa, paljonko perunalastuja Englannissa syödään vuosittain?
- Ei hajua. - Kuusi miljardia.
- Kuusi miljardia pussiako? - Pussia.
- Ei ihme, että Lineker on rikas. - Nimenomaan.
Se kuulosti jännittävältä.
Mutta taloudellisen tilanteemme selvittäminen -
vaati taas kerran rutkasti matematiikkaa.
Joten meillä on 50 tonnia, eli se on...
Yksi tonni on 100 000 kiloa, eikö niin?
Onko se?
Mitä on tonni?
- 1 000 kiloa. - 1 000 kiloa on yksi tonni. Niin.
Eli puoli miljoonaa grammaa jaettuna 120:llä,
- eli pitäisi saada 4 000... - Neljä miljoonaa...
Ei, 4 200 pussia perunalastuja.
Miten sinä... Tuo... Ei.
Tonnissa on miljoona grammaa.
Siis 50 miljoonaa. Desimaalipilkku oli väärin.
- Niin taisi olla. - 400 000 pussia.
Se olisi 4 160 000.
Bisneksesi ovat minua huonompia.
- Katsotaan sinapin luvut. - En ole laskenut.
- Mistä siis tiedät, että olet edellä? - Päässäni.
Lopulta sovimme, että perunoista saisi ainakin jotain.
Sitten lähdin peräkärryni kanssa -
korjaamaan sinappipellot, joita Lisa ei ollut ominut.
Tiukaksi menee.
Luulen, että traktori mahtuu juuri ja juuri.
Mutta entä peräkärry?
Voi hitto.
Mitä hemmettiä minä nyt teen?
- Miten puimurin saa tuonne? - Miten siirtää traktori?
- Saan sen tieltä. - Mene sitten ja siirrä se.
Koska minulla ei ole hajuakaan.
Tuo... Älä...
En ajatellut tuota.
Himskatti.
Pysy...
Helvetti vie.
On kuskeja ja surkeita kuskeja, ja sinä olet jälkimmäisiä.
Ei, minä... Unohdin, että voin nostaa sen ylös.
- Joo. - Unohdin sen.
Tärkeämpää on, miten saamme tuon sisään.
Ongelmallista kylvämisessä maalle, jota ei yleensä viljellä,
ja minun olisi pitänyt tajuta asia,
on se, että portteja ei ole suunniteltu nykyaikaisille maatalouskoneille.
Simonin ja Kalebin oli siis pakko mennä pitkää ja ärsyttävää kiertotietä.
Jessus sentään.
Joo.
Sitten päästäksemme itse sinappipellolle -
meidän piti hajottaa aita.
Selvä, mitä me teemme?
Tämä oli pelto, jolla viisi kuukautta aikaisemmin -
Kaleb oli arvostellut kylvötaitojani.
Aloitit siis kylvön tästä.
Ja sitten tässä.
Iso huti, tyhjä vako.
Katso, toinen huti.
Mutta nyt kun olimme täällä, tulokset näyttivät minusta vaikuttavilta.
Joten kun Simon oli lopettanut puimuroinnin,
ajoin peräkärryni paikalle lastia varten.
Puhallin.
Ja tässä tulee sinappi. Noin!
Katsokaa! Sitä on tonneittain.
Siinäkö se oli?
Selvä.
No, paras kai perua pikaveneen tilaus.
Mukautettuani taloudelliset odotukseni -
ryhdyin muuttamaan ne siemenet, jotka minulla oli,
herkulliseksi sinapiksi.
Tähän mennessä -
olen laittanut tähän 1,3 litraa kasviöljyä.
Nyt lisään...
Tästä tulee 40 purkkia.
2,2 litraa siiderietikkaa.
Tajuan, miksi James May alkoi tehdä ruokaohjelmaa.
Sen kun vain istuu ja laittaa juttuja purkkeihin.
Hunajaa.
Siideriä.
400 millilitraa.
Laitoin ehkä liikaa, mutta ei haittaa.
Kevyttä, pehmeää ruskeaa sokeria.
Sitä pitää vatkata aika kiivaasti,
joten tarvitaan hattu.
Tämä on kai hattu.
Sinapinsiemenet pitää -
murskata, jotta makuaineet pääsevät ulos,
ja minulla on tässä murskain.
Laitan vain siemenet...
Unohdit ottaa kannen pois.
Miksi siihen on laitettu...
Katsokaa nyt.
Pitää muistaa ensin poistaa murskaimen kansi -
ja sitten kaataa nämä sinne.
Noin, hienoa.
Valmiina?
No niin, ne näyttävät samalta,
mutta ne on murskattu.
Ja nyt vatkataan.
Kun valmis sinappi oli purkitettu,
vein kaikki 36 purkkia maatilakauppaan.
- Mitä tuo on? - Katsohan.
"Jeremy's Hot Seed."
Se on sinappia. Siideri-hunajasinappia.
Siideriä ja...
Nuo ovat kirsikoita.
Etiketissä on kirsikka kummallakin puolella.
Joo, en tiedä miksi.
Vai onko se omena?
Voi olla. Juu, ne ovat omenoita.
Ja hinta on 6 puntaa.
Mutta pitää selittää.
Ei, tämän kokoinen...
Ei, älä. Olen tehnyt laskelmani.
6 puntaa. 7 puntaa Daylesfordissa.
Se on melko pieni. Kuusi... Viisi... 5,50?
Ei, kuusi puntaa.
5,50 punnan hinnalla tulee tappiota.
Selvä.
- Se on 6 puntaa... - Selvä.
...koska meidän piti...
Ovatko joulukoristeet paikallisia?
Seuraavana aamuna Charlie tuli kertomaan tärkeitä uutisia,
koska hän oli saanut tulokset sadon laatutesteistä.
- Huomenta, Jeremy. - Charlie, mitä kuuluu?
Ja ollakseni rehellinen olin aika hermostunut.
Talvivehnä eli jauhatusvehnä.
- Se on tarpeeksi hyvää. - On, juu.
Durumvehnäsi on poikkeuksellista joiltakin osin.
Ja toisilta osin ei niinkään.
15 % kosteutta.
- Kuten pitää. - Jep.
- Proteiinia 15,4. - Jep.
- Poikkeuksellista. - Jep.
Hagbergin luku.
Sen pitäisi olla 250. Se on 133.
Se kertoo, miten joustavaa taikinasta tulee.
Se antaa taikinalle joustavuutta.
Tiedäthän, kuinka pasta...
Haluaisin esittää, että tiedän, mitä se tarkoittaa.
Sitä ei voi käyttää.
Siitä ei siis voi tehdä pastaa.
Ei voi.
Pitää syöttää se lehmille, joita ei ole.
Juu.
Montako tonnia meillä oli?
Noin 150.
150 tonnia,
ja olisimme saaneet 400 puntaa tonnilta.
Joo.
Se olisi 60 000 puntaa, ja nyt me saamme...
Mitä saamme...
Rehuvehnästä saa ehkä 175.
26 250.
Eli menetimme tässä 33 750 puntaa.
33 750 puntaa.
Koska satoi.
Eikä tässä vielä kaikki.
- Eli... - Onko vielä huonompaa?
Ohran tulokset saatiin.
Eli ohra...
Se ei itänyt, koska se on...
Osa siitä on kuollut.
Eli sillä ei ole vaadittua itävyyttä.
Mitä se tarkoittaa? Eikö...
Sitä ei voi käyttää mallasohrana.
Voi helvetti.
Miten minä teen olueni?
Ja jos unohdetaan olut hetkeksi,
mitä olisimme saaneet, jos olisimme myyneet sen?
Ohraa on noin 180 tonnia.
Ja se olisi mennyt hintaan...
235 puntaa.
- Per tonni? - Niin.
Olisimme siis saaneet 42 000 puntaa.
Joo.
- Ja mitä me saamme? - 160.
Taas eläinten rehua.
- 28 000, joten menetimme... - 14 000.
14 000.
Ohran tappiot ovat siis 14 000 puntaa.
- 30... - 34 000 durumvehnästä.
Pastavehnän tappiot 34 000.
Ohra on ongelma.
Iso ongelma. Minun pitää soittaa panimoon.
Durumvehnäsi, ellei se parane hiukan,
se voi joskus parantua varastoidessa...
Se on rehuvehnää.
Mutta en ole vielä menettänyt toivoani.
Aivan kamalia uutisia.
Joten minä...
En nauti tästä työstä tänä vuonna.
Piristyäkseni tämän synkän ennusteen jälkeen -
päätin, että oli aika järjestää Lisalle mukava yllätys.
Siispä ihanana, aurinkoisena päivänä -
ajoimme tapaamaan Timiä, lehmänkasvattajaa.
Tule perässäni.
Tykkään retkistä.
Tiedän.
Eikä.
Pepper!
- Ei voi olla. - Juu.
- Emme ole nähneet sitä vuoteen. - Katso sen naamaa.
- Ja todella suuri yllätys on... - Niin?
Tuo on Pepperin vasikka.
- En ymmärrä. - Pepper tuli tiineeksi.
Pepperin vasikka.
Pikkuinen!
- Olet ihana. - Olet tosi söpö.
Katso nyt pikku Diddly Pepperiä.
Tosi hyvännäköinen vasikka.
Katso sen pikku nöpönaamaa.
Pepper, hyvää työtä. Sinäkin näytät upealta.
Kun kysyin Charlielta:
"Mitä Pepperille ja muille emoille käy?
Voiko ne lähettää takaisin Timille?"
Hän vastasi: "Älä kysy, jos et halua kuulla vastausta."
Kuvittele yllätykseni, kun yhdeksän kuukautta myöhemmin...
Tämä on paras yllätys, jonka voit antaa.
Tim.
Miten hemmetissä sinä tuon teit?
- Sama härkä, joka oli sinulla. - Eikä!
- Sama härkä? - Jep.
- Maestro? - Jep, Maestro.
- Breakheart? - Breakheart Maestro.
Mitä? Tarkoitatko...
Pepper tuli tänne ja heti tiineeksi?
Noin kuukausi sen jälkeen.
Suoraan sanoen aika epäkohteliasta.
Se ei tykännyt Oxfordshirestä.
Ai ei tykännyt.
Se muutti takaisin Northamptonshireen.
Se ei pidä...
Ei pidä sen kunnanvaltuustosta.
- Se on pikku hieho. - Mahtavaa.
Rose ja Harry antoivat sille nimen Tabatha.
- Tabatha? - Tabatha.
Lyhennettynä Tabby.
Se on melkoinen hahmo.
- Onko? - Joo.
Pepper ja Tabby.
- Pepper ja Tabby. - Niin upeita.
Ja se on todella hyvä emo.
- Olen niin iloinen. - Tiedän.
Kaikki muu on huonosti, paitsi tuo.
Tuo on mahtavaa.
Maailman tunnetuin lehmä on nyt äiti.
Viikkoa myöhemmin kaikki sadon tulokset olivat tulleet.
Se tarkoitti, että oli tuottovertailun suuren loppuhuipennuksen aika.
- Tässä sitä ollaan. - Tärkeä hetki.
Kaleb ja minä tapasimme siis toimistossa selvittääksemme, kumpi voittaisi.
No niin, viljelemättömällä viljelyllä...
Jep.
Tienasin 27 614 puntaa.
- Voittoa? - Voittoa.
Se vaati hirveän paljon työtä,
ja rahaa tuli vähemmän kuin Mini Countrymanin hinta.
Tienaisin enemmän -
myymällä kahvia Paddingtonin asemalla.
Teit kuitenkin voittoa.
Olet pärjännyt paremmin kuin luulin.
Katso lehmiä.
Lehmät... Tuo on suoraan sanoen -
ihmeellistä, näin lehmänkasvattajana. Montako lehmää tuossa oli?
Tuo oli viidestä.
5 000 puntaa lehmältä?
Keskimääräinen lehmäfarmari saisi lihavasta karjasta -
ehkä 1 800 puntaa.
No, se on hampurilaispakun ansiota.
- Niin, on myyntikanava. - Joo.
Sienet, katsos tuota.
Tuo on...
Tarvitaan ehdottomasti lisää sieniä.
- Katso. - Siis kasvattaa niitä.
Sienistä lähes 7 000 punnan voitto.
- Hyvä. - Se oli hyvä idea. Vuohet...
- Pidämmekö vuohet? - Pidämme.
Ne pitäisi teurastaa.
Miten niin teurastaa?
- Tappaa ne ja syödä. - Ei.
Ei!
29 poikavuohta. Et tee niillä mitään.
Ei, pidän niistä. Nokkonen oli täysi katastrofi.
Juu, se ei kannata.
- Peuranliha. - No, se on...
Pitäisi jatkaa sitä.
- Jatketaan sitä. - Koska on niin paljon peuroja.
Lopputulos on, etten menettänyt rahaa.
Sait 27 614 punnan voiton, mutta se vaati paljon työtä.
- Joo. - Hei.
- Hei, Charlie. - Hei.
- Miten menee? - Teen laskelmia.
- Hyvä. - Minulla on... Katso.
30 prosentin nousu viljelemättömän viljelyssä.
Se on 50 prosentin nousu.
- Ei. - Kyllä.
Miten niin?
Koska tienasit 27 000, ja olet käyttänyt...
- 53. - Vähän alle 54, joo.
Eli...
Jos antaisit punnan,
antaisin 1,50 puntaa takaisin.
Juuri niin tapahtui.
- No... - Olen hämmentynyt.
En tajua sitä.
No, emme tehneet tappiota.
- Se on tärkeintä. - Tuli voittoa.
Tein voittoa. No niin...
Kun minun puoleni oli hoidettu,
oli aika Charlien kertoa Kalebille, miten tämä oli pärjännyt.
No, vihreää vai punaista?
Ei, minä katson.
Punaiset ensin.
Urakoitsijat,
eli maksut sinulle ja Simonille -
ja muut, 46 279 puntaa.
Noin.
Joten kokonaiskustannukset 183 000.
Sata ja...
183 011 puntaa.
180... Noinko paljon?
Hullua, että ruoan kasvatus maksaa noin paljon.
Kaikki nuo kustannukset ovat vain...
- Tiedän. Emmekä ole... - Joten...
Nyt sydämeni todella läpättää, koska...
- Niin minunkin. - Eli rapsi...
- Vihreä kynä, eikö? - Vihreä.
Rapsi tuotti itse asiassa 10 172 puntaa.
Joten olit näköjään oikeassa, kun kylvit rapsia.
Oikeassa ja väärässä.
Yksi pelto tuotti todella heikosti.
Mutta onneksi, kiitos Berry Hill Southin,
siellä oli todella hyvä sato, ja tuotto oli...
Todella hyvä.
Se, joka näytti huonolta...
- Oli hyvä. - ...oli hyvä.
- Ja pelto, joka näytti... - Mutta jos olisit rapsin sijaan -
- kylvänyt jotain muuta... - Niin.
...se olisi ollut vielä kannattavampaa.
Onneksi katoin kulut ja tein vähän voittoakin.
Niin teit. Selvä, hyvä.
- Selvä. Mitä seuraavaksi? - Vehnä.
Vehnä.
Hyvä uutinen: se oli jauhatuslaatuista.
- Ja... - Ja laitoimme...
Jep. Talvivehnä...
- Eli leipää, ihmisruokaa. - Leipää, jep.
93 204 puntaa.
Se on 250 puntaa tonnilta.
250 puntaa tonnilta, juu.
No, jatketaan.
- Kaura oli jauhatuslaatua. - Jep.
Ja kuka olisi arvannut?
Pohjois-Euroopassa kaura on tänä vuonna ollut katastrofi.
Huono säkä suomalaisilla.
26 835 puntaa.
Sitten ruoho, eli heinärehupeltosi.
Jep.
4 890.
Montako leikkuuta siitä sai?
- Kolme. - Kolmeko?
Mutta siitä ei tullut heinää.
Joten emme voi myydä Amanda Holdenille.
Valitettavasti emme.
- Andy Caton pelto. - Villiviljelty.
7 206 puntaa.
Ei yhtä hyvä kuin paras vehnäpeltomme, mutta huonointa parempi.
Se tuotti voittoa.
Jos se olisi ollut vehnää, olisi enemmän.
- Selvä. - Ei, ei.
Jos saan sanoa, ollaan positiivisia.
Olisit ehkä ansainnut enemmän,
jos olisimme viljelleet siellä sinun tavallasi,
mutta emme menettäneet rahaa,
ja olemme voineet, toivon mukaan,
parantaa maaperää.
Ja se on jotain, mistä...
En halua kuulostaa hyvesignaloivalta ääliöltä Instagramissa,
mutta välitän maaperästä. Joten...
Hyvä. Durumvehnä, pasta.
Et uskonut siitä tulevan mitään?
En. Mutta siitä tuli.
- Tuliko? - Se...
Se nousi Hagbergin lukuun 170,
mutta koska tämä vuosi on ollut niin vaikea,
työskentelimme Matthew'n kanssa -
ja he jauhoivat sen, ja siitä tulee pastaa.
- Jes! - Se on hyvä uutinen.
Vaikka, no...
Vehnäkin oli jauhatuslaatuista, eikö?
60 165 puntaa.
- Me... - Kuusikymmentätuhatta...
- Yksi... - Yksi-kuusi-viisi.
Yksi-kuusi-viisi.
Näyttää hyvältä pyöreältä numerolta, eikö? Katsokaa.
Jessus, tämä on fantastista.
Mutta kevätohra...
- No niin. - Se oli...
Emme voi käyttää sitä oluen tekoon.
Se on laadukkainta eläinrehua.
25 526.
Jos ohra olisi mallastunut, olisimme tienanneet 60 000 puntaa?
Summa olisi kaksinkertainen.
- Voidaanko nyt laskea kaikki yhteen? - Juu.
- Tämä on tärkeintä. - Vihreä kynä alakulmassa.
- Sinun täytyy lyödä 27 600, jotta... - Eli 200...
Mitä?
...ja 27 998.
Joten kokonaisvoittosi, Kaleb,
- on 44 987 puntaa. - Hän peittosi minut.
Niinpä niin.
Hyvää työtä.
Ensimmäinen vuotesi tilan johtajana, ja hakkasit minut.
Mutta olemme tiimi.
Joten jos lasketaan nuo kaksi yhteen, 40, 50...
72 ja puoli.
- 72... - 72 000 puntaa.
- Sehän on... - 400 hehtaaria, 30 puntaa hehtaarilta.
Mennäänkö pubiin tänään?
Mutta kuten tiedät, maatilat tarvitsevat aina käteistä.
Ja olemme ensi vuoden syklin alussa.
Eli tarvitsen kaiken tuon -
ostaakseni siemenet, lannoitteet -
- ja ruiskutteet... - Mitä?
- Emmekö voi mennä pubiin? - Emme.
Tarvitsetko joka pennin?
Joka ikisen pennin.
Siemenet ja lannoitteet.
Se ei edes kata urakointimaksua.
Minä vien sinut sitten oluelle.
Muuten, ilman viljelemättömyysprojektejani -
- olisimme pulassa. - Joo.
Ja toinen juttu on, että olen siitä onnekkaassa -
asemassa, että minulla on muita tulonlähteitä.
Mutta jos on normaali maanviljelijä ja tämä on kokopäiväinen ja ainoa työ,
on kaksi vuotta, jolloin ei ansaitse yhtään mitään.
- Joo. - Silloin on kusessa.
Se on todella rankkaa.
Vehnän hinnan ja lannoitteiden hintojen -
- heilahtelujen vuoksi... - Niin.
Ei tiedä, missä mennään, ei voi suunnitella.
Kun perhonen räpyttää siipiään Kiinassa,
menee konkurssiin.
Se on noin hullua.
Ennen oli suhteellisen vakaat tulot -
tukiaisten ansiosta, mutta ne poistuvat. On vaikeaa...
Haluan uskoa, että maatalouden tulevaisuus on hyvä,
että nuori sukupolvi tulee, kuten minä.
- Olen 25. - Mutta miten?
Minulla on ehkä 60 satoa edessäni.
Mutta miten?
En tiedä. En suoraan sanoen tiedä.
Miten?
Haluan olla positiivinen, koska rakastan tätä.
Puhun taas presidentin kanssa. Sori, pääministerin.
Hemmetti.
Presidentin.
Oli vaikeaa antaa Charlielle joka ikinen ansaitsemamme penni,
jotta hän voi ostaa siemeniä ja lannoitteita ensi vuodelle,
koska se tarkoitti, että olimme rehkineet tienaamatta mitään.
SULKEMISMÄÄRÄYS
Jep, oli jälleen kerran ollut myrskyisä vuosi.
Mutta kuten nyt oli tapanamme,
maatilan tiimi kokoontui juhlistamaan viljelyvuoden päättymistä -
piknikillä metsässä erään vähemmän voittoisan projektini luona.
- Pato ei ole aivan valmis. - Katsokaa nyt sitä.
Olemme menneet takapakkia.
Aioin kysyä, oletteko edes aloittaneet.
Mikä sekasotku.
Kauhean näköistä, suoraan sanoen.
Näyttää kuin siellä olisi leikkinyt kakaralauma.
- Joo. - Mitä?
Juuri siltä se näyttää.
Koirat yhä tottelemattomia.
- Olet likainen. - Ei, mene pois.
Ajattelin yhtenä päivänä,
että maanviljelijät valittavat usein hyvästä syystä.
Rankkaa työtä. Ei paljon tuloja.
Kaikki syyllistävät ympäristön vahingoittamisesta.
Miksi he jatkavat?
Miksi he taistelevat jatkaakseen viljelyä?
Miksi?
Ja sitten muistin sinun sanoneen neljä vuotta sitten,
että maanviljely on elämäntapa.
- Oletteko samaa mieltä? - Joo.
Ensimmäisenä vuonna mietin:
"Palaanko takaisin Lontooseen vai jäänkö tänne?"
Nyt en enää mieti sitä lainkaan.
Voi helvetti!
En enää mieti sitä lainkaan.
Minun täytyy käydä Lontoossa ensi tiistaina,
ja se hirvittää nyt jo -
ja mietin tekosyitä olla menemättä.
- Kun lähdit Afrikkaan... - Niin.
- Inhottaa myöntää... - Joo.
Tavallaan ikävöin sinua.
Nyt lentokone putoaa vain koska sanoit noin.
Kun sanoit "tavallaan", todellako?
Ikävöin häntä ihmisenä, en auttamassa tilalla.
- Mitä kaipaat? - Teehetkiämme,
juttuhetkiä, aterioita ulkona viikonloppuna,
ja maatalouskeskusteluja ja...
- Yhteisöä tarvitaan. - Juu.
Se on tärkeää.
Muuten tämä on yksinäistä...
Tiedän. Ja meillä on ollut normivuosi täynnä riitoja,
vaikeuksia, huonoa säätä, pettymyksiä, kuolemia,
sikojen kanssa oli kauheaa, Mahongitar piti lopettaa.
Mutta katsotaan sitä näin.
Minusta tuli isoisä ensi kertaa sen jälkeen kun olimme viimeksi täällä.
Sinusta tuli taas isä.
Ja sinä, Gerald, voitit syövän.
- Juu. - Niinpä.
- Otetaan sille. - Juu.
- Kippis! Kippis, kaikki. - Hyvää työtä.
- Kiitos, kiitos. - Kiitos.
- Ja kiitos. - Ei kestä.
Kiitos kaikille avustanne, teette tästä maailman parhaan työn.
Haluan kiittää kaikkia.
Koko kuvausryhmää ja kaikkia ystäviäni täällä.
Kaikki olette olleet niin ystävällisiä minulle ja perheelleni,
kiitos paljon.
- Olet mahtava. - Tuemme sinua aina.
- Hyvä. Kippis! - Hienoa! Kippis!
Kippis, kaverit.
MUKANA OVAT OLLEET...
ARYA JA SANSA
JA JEREMY
JA TÄMÄ OLI
CLARKSONIN FARMI
Tekstitys: Melina Kajander
Luova tarkastaja Pirkka Valkama