PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
- Musím čůrat, musím čůrat! - Čekej, Hajzlíku!
Jak je, Embry? Nezastihlas mě v nejlepší chvíli.
Chci ti poděkovat za to, žes mě minule zachránil.
Ty víš, jak na mě, holka.
Ale ráno jsem vypil trochu moc záchodový vody...
- Chci říct... - Vážně?
Kdyby nebylo tebe, mohla jsem v centru bloudit už navždy.
Musela bych se spřátelit s krysami a cvičit je,
aby kradly jídlo a oblečení, abych vůbec přežila.
Dobrá, máš toho na srdci hodně. Zatím ahoj.
Teď to musím vyžehlit u mámy.
Prostě tu slaninu tady nechám.
Bravo! Nevěděla jsem, že pouliční psi, jako jsi ty, chodí ven.
Nabídla bych absorpční podložku.
V domě podložku nepotřebuju.
Mají několik vysoce absorpčních koberců.
Zrovna mě vyfénovali.
Hloupej vořech.
Embry, musíme jít. Dobrovolní rodiče nesmí být nedochvilní.
Mami, já jsem vlastně asi nemocná.
Páni, to zní fakt špatně.
Dobrý pokus.
Slanina to má za sebou, co bude dál?
Lucky Charms!
Jen ty duhové žužu, prosím.
Tumáš, kámo.
Skvělé zprávy, můj kontakt ve slévárně má pro mě odřezky, které mi dá zdarma.
- No ne! - Musím jít. Moc horký. Mám vás rád.
Ale svezeš Noaha do školy, že ano?
Není čas.
Marvine, haló.
Asi zapomínáš, že mám volno, abych byla rodičem Embryiny třídy
kvůli tomu, jak se naše devítiletá dcera vydala sama do centra
a my si toho nevšimli.
Pořád tomu rozumím, i když to děláš.
Ale tohle je jako Black Friday kovu, takže to nesmím nechat ujít.
Ale když nikdo z nás Noaha do školy nesveze, pak to... znamená...
- Co? - Noahu, kámo...
Myslíš, že bys to zvládl autobusem?
Jet autobusem?
Jo, už jsem autobusem jel.
Spousta podivínů.
Neboj, nebudeme tě do toho nutit. Určitě můžeš pro ten kov zajet malinko později.
Myslíš, že jsem jediný sochař, který potřebuje k dokončení sochy bronz?
No, nejsem.
Ale máma má pravdu, Noahu. Nikdy bychom tě nenutili.
Simon jezdí stejným autobusem...
Mám nápad.
Proč nepřeplánujeme tu Embryinu aktivitu?
Úžasný nápad, tati.
Přeplánujeme, posuneme na neurčito, navždy zrušíme, to jsou skvělé možnosti.
...a je to jen pro tentokrát.
Být dobrovolníkem je velmi žádaný úkol.
Mám to jen proto, že to máma Lany
přehnala se suši v „sněz, co můžeš“ a má otravu rtutí. Už mi to nedají.
Nějaká smrtelná rybí příhoda se ještě stane.
Udělám to. Pojedu autobusem.
Neměli byste rušit svoje plány.
Bude se mnou Hajzlík. Bude to v pohodě.
Jsi si jistý?
Protože já si myslím, že je od nich nefér, když to po tobě chtějí.
A navíc... si myslím, že bych mohla mít tu otravu rtutí.
Tady ho máme!
Vítej na mojí zastávce.
Myslím, že ji shledáš čistou, pohodlnou a uživatelsky přívětivou.
Je to jenom krajnice.
A kdybys měl můj čich,věděl bys, že si tu užívali mývalové....
opravdu nedávno.
- Za jak dlouho tu bude? - Měl by tu bejt za pár minut.
Takže...
mám velkou novinu.
- O mámě Lany Friedlandové jsme slyšeli. - Mám rád Amaru.
Taky ji mám rád.
Ne, ne. Sleduj mě. Mám... rád... Amaru.
Ach, no...
asi bychom si to zatím měli nechat pro sebe.
Víš, když celkově nemá lidi ráda.
Obzvlášť tebe.
Tady je ten autobus.
Vím, že jsi nervózní, ale přísahám, že o nic nejde.
Jezdím s ním už roky a všichni jsou fakt přátelský.
- Vězeňský autobusy vypadají přátelštěji. - Jak je to daleko?
Docela se mi chce jít pěšky.
Ale ne!
Začínáš mít...
řekl bych, že jo, protože autobus teď vypadá jako renesanční veletrh.
Jen... mě následuj. Autobus může bejt tak trochu pro cizí nepřístupnej.
Vepředu máme šprty.
Ahoj, Siheungu. Už hraješ nový vydání Final Conflictu One?
Tady sedět nemůžete.
Siheungu, ty mi dáváš.
Stejně jsou lepší sedadla vzadu.
Sportovci jsou uprostřed.
Jak se vede, Demani?
Demani není tím, koho bys nazval mluvkou.
Bude nejlepší, když tady nikoho znát nebudeme.
A jak se dá předpokládat... hustým dětem patří... zadní část.
Ahoj, lidi!
Jen jedu tady s mým kámošem, s Noahem.
Nevadí, když...
Ústup!
Noahu. Sedni si sem.
Pitomej motor!
- Máme si dělat starosti s motorem? - To se stává pořád. O čem jsem to mluvil?
Jo, mluvil jsem o mně a o Amaře
a o tom, že srdci neporučíš.
Tak jsem začal vytvářet seznam způsobů, jak bych Amaře vyjádřil svoje city.
Ta holka z jídelny.
Holka s kuřecíma nugetkama.
Páni! Tobě se líbí Valerie?
Co? Ne!
Měl bys Valerii někam pozvat. Můžeme mít dvojitý rande.
Já s Amarou a ty s Valerií.
Přestaň říkat její jméno.
Valerie každej rok pořádá tu nejepičtější halloweenskou párty.
No, aspoň jsem to slyšel, protože mě vlastně nikdy nepozvala.
- Někdo ti musí vodou opláchnout hlavu. - Hele, podívej.
- To je Průjmo. - Cítila jsem něco zkaženýho.
Vlastně je to Turbo.
- Už jsme to řešili. - Sklapni, Průjmo! Je nám to fuk.
Měli bychom si přesednout.
Ne, v pohodě. S dvojčaty takhle vtipkujeme pořád.
Mluvili jsme o našich holkách a o těch epických akcích, co máme v kalendářích.
Počkat. Říkal jsi, že máš holku?
No, technicky ne, zatím ne.
Ale... Ale budeme mít holky brzo. Že jo, Noahu?
I on si myslí, že seš k smíchu.
Ten kluk je úplně mimo!
Chci mu prostě utrhnout hlavu sníst ji!
Jo!
Použil bych ten užitečnej trik počůrání zloduchů,
ale na zlobry to asi nefunguje.
Dostaneme tu kraksnu zpátky do školy.
Tamhle je paní Fanciscová. Ahoj.
Ale...
Moc krásné obrázky.
George zřejmě ještě nikdy strom neviděl.
Je to takhle, mami. Dobrovolníci dělají jen to,
že vzadu hrají hry se slovy.
Rozumím, zlato.
Jsem tu jen proto, abych tě podporovala a...
Opravdu máš lavici tady?
Protože odsud nemůžeš vidět na tabuli. Měla bys si ji vyměnit.
Ale moje jméno už je zalaminované na téhle.
Bez obav. To vyřeším.
Mami.
- Ahoj. - Mami! Mami!
- Mami! - Pojď! No tak, zlatíčko!
Pojď sem.
Perfektní. Vyzkoušej to.
Můžeme začít?
Paní Ferrisová, posaďte se, prosím.
Ano, když mě budete potřebovat, budu... vzadu.
Dnes ráno budeme cvičit hru na zobcovou flétnu.
Embry, když už tě tu mám, mohla bys jednu vytáhnout a zahrát nám svou píseň?
Moment!
Ty věci jsou magnety na bakterie. Vidíš? Dobrá, zlatíčko?
Takže prostě nebudeme mluvit o tom, co se stalo?
Lidi. Lidi!
Dnes ohlásili školní muzikál a neuvěříte jaký.
E.T. 2: Muzikál!
Je to z pohledu Elliotovy sestry
a ona bude zpívat tu baladu vraha.
Taky ve škole propukla opičí plíseň.
Všichni zahyneme!
- Jo. - Super.
Co je to s vámi?
Nic. Všechno je v pořádku.
Určitě?
Jo, ne. Zcela určitě. Chci říct,
že jsi jel poprvé autobusem. Bylo toho na tebe dost.
Slečno Fleckburgová? Zase jsem měl snídaňové
- burrito z benzínky. - Bež!
To si jako dal snídaňový burrito bez nás?
- Co se stalo v autobuse? - Dva osmáci nedali Simonovi pokoj.
- Dvojčata. - Nevěděl jsem, co mám dělat.
Tak jsem místo toho, abych mu pomohl, prostě šel a sedl si jinam.
Nechal jsem ho v tom, a proto se chová divně.
A kdy se divně nechová?
- Zdá se, že nejsi dobrý v konfrontacích. - Jo, obávám se,
že po cestě domů udělám to samé a už se mnou nikdy nepromluví.
Usaďte se, moji budoucí prezidenti.
Dnes začneme vyučování básní, jíž jsem napsala na střední.
- Můžu ti pomoct. - Vážně? Jak?
Pořád se za někoho stavím.
No... ne doslova.
Amaro, snažím se zahájit hodinu,
- No, já se snažím pomoc kamarádovi. - Ach! Moje chyba.
- Řekni, až budeš připravená. - Ona je určitě alfa.
Dobrá, konfrontace 101.
Je to celé o správném přístupu.
Dobře. Můžeš ty.
Netuším, proč to skončilo otázkou.
Promluvit na svou obranu je klíčové. Teď ty, Hajzlíku.
Noahu, tvůj pes ti žere úkol. Řekni mu, ať přestane!
Ale zřejmě ho chce víc než já.
Musíš být asertivní.
Jejda.
Asi jsi neměl brát skutečný úkol.
Pamatuj, nenech se šikanovat.
Zmiz mi z cesty!
- Promiň. - Neomlouvej se!
Jasně. Omlouvám se, že jsem se omluvil.
Doufám, že sis to vozítko nabila, protože tu budeme celej den.
Egypťané byli mistrní inženýři.
Takže, i když používáte lepidlo,
vaše pyramida z cukru musí...
Georgi, nejez svou pyramidu!
Hej! Pst. Koukni, co jsem pro tebe štípla.
- Mami! - Teď ji můžeš mít největší.
Všechny mají být stejně velké.
Hele! To není fér!
Embry má víc kostek cukru!
Nebuď práskačka, Jean.
Vždy musíš přemýšlet nad plusovými body.
Nevím, jestli jsem ti to říkala, ale byla jsem premiantka na Smithově...
Už hodněkrát.
...a vlastně jsem studovala hieroglyfy.
- Jak se píše: „Mami, přestaň mluvit?“ - Oko, sup, kalich.
Ach, dobře. Přestanu.
Ale musíš nechat lepidlo zaschnout, než přidáš další.
Ne, ještě ne!
Ne!
Mami!
Proč mě nenecháš o samotě?
Přísahám bohu, Georgi.
Dobře, zkusíme to znovu.
Grandiózní! Ne.
To je tygr Tony.
Výstraha před Průjmem. Podívej se na něj.
Chci toho slyšet o tvojí holce víc.
Nikdy se jim nedokážu postavit.
S tímhle přístupem ne.
Udělej znovu: „Grr.“
Nemá to smysl.
Máš pravdu. Taky to můžeš vzdát.
Hele, to není fér.
Jistě, není ve vrčení tak dobrej jako já, ale je jenom člověk.
No, zkusila jsem všechno a ty ses nezlepšil ani trochu.
Chci říct, že se nikdy Simona nebudeš schopný zastat, natož sebe.
Ano, budu. Možná není problém ve mně. Možná je to tím tvým hloupým tréninkem.
Napadlo tě to vůbec?
A máme to tu.
Kde se tu ten kluk vzal?
Nevěděl jsem, že to ve mně je.
Takže vylítnutí na mě bylo jen součástí tréninku.
No... jo.
- Díky za tvou dnešní pomoc, Amaro. - Není zač.
Chci říct... přejela jsem tě svým křeslem.
Jo. Myslím, žes mi zlomila prst na noze.
Hej, Embry. Neboj, ta pyramida se dá snadno opravit.
Vím, kde má paní Franciscová cukr.
O tu pyramidu nejde.
Celý den se ode mě nehneš.
Přešla jsi z fáze nevšímavosti do fáze, kdy mě nenecháš na pokoji.
Jen jsem ti chtěla ukázat, že mi na tobě záleží a...
že chci být součástí tvého života, stejně jako Noahova.
Nepotřebuji tolik pozornosti.
Jen potřebuji, abys našla zlatý střed, mami.
To zvládnu.
Mám tě ráda.
Já tebe taky.
Zlatý střed, mami.
- Ahoj, Embry. - Zatím se měj.
Zvládneme to. Že jo, Hajzlíku?
Nejspíš ne, ale kvůli tobě to budu předstírat.
Určitě chceš sedět tady?
Určitě.
Takže... naučil se dneska někdo něco novýho?
- Hele, podívej, Průjmo je zpátky. - Zasrmradil to tu jako obvykle.
Hele, lidi, dnes odpoledne nemám na ty vtipy moc náladu.
Je šance, že bychom to škádlení nechali na zejtra?
Ach...
Jistě! Přeplánujeme to na někdy, až se na to budeš cítit víc.
- Vážně? - Ne!
Bude Průjmo brečet?
Roztrhneme ho vejpůl!
- To se mi zdá nepřiměřený. - No tak! Vypadni!
Jo, fakt to pro tebe není.
Páni!
Nechte Simona na pokoji!
Dřepněte si!
Už mám dost těch vašich hloupostí. Sedněte si za mě a udělejte si pohodlí,
budete tu po zbytek roku.
Jsi v pořádku?
Jo. Díky, žes mě kryl.
Měl bys děkovat řidiči.
Ne. Vím, jak těžký to pro tebe bylo.
Dneska jsem o tom přemejšlel a...
Vím, že občas dokážu bejt přehnanej.
Stejně jsem tě v tom ráno neměl nechat.
To je dobrý.
Musím se naučit používat můj hlas, když mluvím o tobě a...
o Valerii. A chápu, že ti to může bejt nepříjemný.
Jsme v pohodě?
- Nemůžete slavit beze mě. - Díky, Hajzlíku.
Tak trochu jsem doufal za záchranu tvojí svačiny v odměnu.
Ne? Dobrá.
Budu si to pamatovat.
Upozorňuji, je to 50 na 50, že vás ten autobus doveze domů.
To nic.
Jak to jde, A-minko?
Zmínil jsem, že tvoje křeslo vypadá dneska extra třpytivě?
- Co tady děláš? - Děláš si srandu?
Byla jsem zvědavá, jak to šlo, tak mě rodiče vyhodili tady.
Tak?
- Bylo to... - Úžasný!
Vážně?
- Chci podrobnosti. - Dobře.
Hej, Noahu.
Fajn triko Fleet Foxes.
Slyšela jsi to?
Valerii se líbí jeho triko.
Ajaj, spousta lidí se dívá na jiný lidi tak,
jak se já dívám na slaninu.
Což může znamenat jenom jedno.
Umírám hlady.